КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 вересня 2026 року Київ справа №320/11160/26
Київський окружний адміністративний суд у складі судді Сас Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом Головного управління ДПС у м. Києві 
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ «БОРЕЙ ГРУП»
про стягнення податкового боргу,
В С Т А Н О В И В:
Рух справи
Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з вимогами:
1. Стягнути кошти платника податків ТОВ «ВКФ «БОРЕЙ ГРУП» (код ЄДРПОУ 37768121) з усіх рахунків відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 86 635,33 гривень.
Позовні вимоги мотивовані наявністю у відповідача податкового боргу, який відповідачем добровільно не сплачений. 
Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 19.03.2026 відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідач правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, про зменшення позовних вимог у справі був проінформований належним чином, шляхом направлення ухвали в електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», про що свідчить довідка про доставку електронного листа, сформована програмним забезпеченням «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до довідки про доставку електронного листа, ухвала надіслано судом в електронний кабінет відповідача в системі "Електронний суд". Згідно довідки про доставку до електронного кабінету ЄСІТС, ухвала доставлена в електронний кабінет відповідача – 20.03.2026.
Частиною 11 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі – КАС) якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.
Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2024 року у справі № 640/22958/21 дійшов висновку, що довідка про доставку електронного листа є допустимим доказом, що підтверджує вручення стороні судового рішення, надісланого в електронній формі.
Обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ БОРЕЙ ГРУП» (ЄДРПОУ 37768121, місцезнаходження: м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 35-А) (далі - підприємство, платник податків) має статус юридичної особи та перебуває на податковому обліку в позивача.
Відповідно до інтегрованої картки платника податків, за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 86 635,33 гривень. 
Податковий борг зі сплати податку на прибуток виник на підставі податкового повідомлення – рішення форми «ПС» №396180415 від 07.06.2023 на загальну суму у розмірі 340,00 гривень.
Вказане ППР направлено платнику податків, в порядку передбаченому п. 42.2 ст. 42 ПК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернулись на адресу контролюючого органу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідно до норм, встановлених ПК України, вважається врученим.
Податковий борг зі сплати податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) виник на підставі: 
- податкового повідомлення – рішення форми «Н» № 17030413 від 10.01.2024 на загальну суму у розмірі 79 782,35 гривень; 
- податкового повідомлення – рішення форми «Н» №178410413 від 08.03.2024 на загальну суму у розмірі 882,00 гривень; 
Вказані ППР направлено платнику податків, в порядку передбаченому п. 42.2 ст. 42 ПК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернулись на адресу контролюючого органу з відміткою «вручено», відповідно до норм, встановлених ПК України, вважається врученим.
- податкового повідомлення – рішення форми «ПС» №432490414 від 22.05.2024 на загальну суму у розмірі 3 060,00 гривень; 
- податкового повідомлення – рішення форми «ПС» №917390408 від 30.09.2025 на загальну суму у розмірі 1 700,00 гривень.
Вказані ППР направлено платнику податків, в порядку передбаченому п. 42.2 ст. 42 ПК України, рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке повернулись на адресу контролюючого органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання», відповідно до норм, встановлених ПК України, вважається врученим.
Матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження вказаних ППР в адміністративному чи судовому порядку.
Податковим органом сформовано податкову вимогу №0004859-1303-2615 від 05.04.2023, яка була направлена на податкову адресу платника податків рекомендованим листом та вручена 10.04.2023 представнику підприємства. 
Відповідно до п. 42.5 ст. 42 ПК України та п. 6 розділу IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 30 червня 2017 року № 610, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 року за № 902/30770, податкова вимога №0004859-1303-2615 від 05.04.2023 вважається врученою. 
Судом встановлено, що станом на день звернення до суду вказана податкова вимога не оскаржувалась, не скасована, та не відкликана.
Згідно відомостей інтегрованої картки платника податків, податковий борг не сплачений.
Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування
Згідно з ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Суд зазначає, що відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до підпунктів 19-1.1.1, 19-1.1.2, 19-1.1.34, 19-1.1.45 пункт 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів; контролюють своєчасність подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; забезпечують визначення в установлених цим Кодексом, іншими законами України випадках сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством.
Згідно з підпунктами 20.1.18 та 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право: визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків; застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
За змістом п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму додаткового та/або грошового зобов`язання, яку зазначає у податковій декларації, а у випадках передбачених п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України обов`язок визначення суми грошових зобов`язань платника податків покладено на контролюючий орган, який згідно зі ст. 58 Податкового кодексу України реалізує такі повноваження шляхом надсилання платнику податків податкового повідомлення-рішення.
Строки сплати сум податкового зобов`язання встановлені ст. 57 Податкового кодексу України та складають 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку для подання податкової декларації, визначеного п. 49.18 ст. 49 Податкового кодексу України, або протягом такого ж строку: за днем отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - за днем узгодження.
Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно п.п. 14.1.153. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податкова вимога - письмова вимога органу державної податкової служби до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Підпунктом 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Пунктом 59.1 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті та надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно абзацу першого п. 42.5 ст. 42 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Податковий кодекс України чітко визначив категорію поштового відправлення - рекомендований лист з повідомленням про вручення, якою контролюючий орган має підтвердити надіслання платнику податків зазначених документів.
Згідно із п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
При цьому відповідно до п. 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Оцінка аргументів учасників справи та висновки суду
Таким чином, враховуючи підтвердження матеріалами справи наявності податкового боргу відповідача у визначеному розмірі, який добровільно не сплачено, дотримання контролюючим органом законодавчо встановленої процедури стягнення податкового боргу, зокрема строку на звернення з позовом передбаченого ст. 102 ПК України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача відсутні.
Керуючись статтями 242-246, 255 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
1. Адміністративний позов – задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ БОРЕЙ ГРУП» (ЄДРПОУ 37768121, місцезнаходження: м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 35-А) кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 86 635 (вісімдесят шість тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень 33 коп.
3. Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення та набирає законної сили в порядку встановленому статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Сас Є.В.