Справа № 211/6566/26 
Провадження № 3/211/1654/26
ПОСТАНОВА
іменем України

27 липня 2026 року суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Ніколенко Д.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
встановив:
відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 06.06.2026 року серії ЕПР1 № 685819, 06 червня 2026 року о 20-54 годині, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.Стрілецька, 21, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом BMW Х5, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager або в медичному закладі КП КБЛПД ДОР відмовилась. 
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду письмове клопотання про закриття провадження по справі за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення, в обгрунтування якого вказала, що в матеріалах справи відсутнє документальне підтвердження правомірності зупинки транспортного засобу. Відмова водія від проходження огляду на стані сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб. При цьому, із відеозаписів (які є неналежними та недопустимими доказами) та надані до суду не проглядається, що працівники поліції роз`яснювали їй процедуру проведення огляду на місці та в лікарні, а також наслідки відмови від проходження огляду. Звертає увагу суду, і на той факт що, працівниками поліції не була дотримана ні процедура проходження огляду на стан сп`яніння, а при складанні протоколу, не було належно роз`яснено і забезпечено реальне право на допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням її права на правовий захист, що свідчить про істотне порушення її прав на захист при складанні протоколу. 
Ураховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті відповідно до положень ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно зі статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Вимогами статті 252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735 (в подальшому «Інструкція»). 
За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння. Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Наведене дає підстави стверджувати те, що у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою ст. 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан сп`яніння підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак сп`яніння, пропозиція/вимога пройти огляд на стан сп`яніння та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду. Відмова особи від проходження огляду на стані сп`яніння повинна бути чіткою, зрозумілою, такою, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб. 
Оглядові підлягають лише водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, визначеними МОЗ і МВС України. Окрім того обов`язковим є доведення підстав для такого огляду особи.
Так, з оглянутого відеозапису з натільної камери поліцейського, доданого до протоколу, вбачається, що працівники поліції в ході спілкування з  ОСОБА_1 , не перевіряючи ознак сп`яніння, одразу вказують водію про підозру щодо її перебування у стані алкогольного сп`яніння. При цьому з відеозапису не вбачається наявності у  ОСОБА_1 ознак сп`яніння, які зазначені в протоколі, а саме: виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці.
Таким чином, за відсутності належних доказів по справі, якими б можливо було підтвердити наявність у  ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, не встановлено обґрунтованих підстав до вимог поліцейських щодо необхідності проходження  ОСОБА_1 медичного огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння, а відтак дії останньої не потягли порушення п. 2.5 ПДР України.
Крім того, на пропозицію поліцейського пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 погоджується, після чого, незважаючи на те, що працівники поліції мали підозру у тому, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, працівники поліції не забезпечують проведення відповідного огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, а починають схиляти ОСОБА_1 не проходити огляд, давати натяки, що краще відмовитися від проходження огляду. Надалі працівники поліції кажуть ОСОБА_1 «щас, хвилинку, ми порадимося що і як», однак подальше їх спілкування на відеозаписі не чутно. Після чого ОСОБА_1  вже відмовляється від проходження огляду. 
Вказане дає суду достатні підстави на об`єктивний сумнів щодо добровільної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Вищезазначені дії працівників поліції були спрямовані не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення, як того вимагають вимоги Закону України «Про Національну поліцію», а навпаки на вчинення дій з метою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та складання на неї протоколу про адміністративне правопорушення.
Виходячи з поведінки поліцейських, вбачається тиск на ОСОБА_1 для отримання відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до сформованої позиції Європейського суду з прав людини наявність державного інтересу не можна використовувати в якості обґрунтування щодо використання доказів, отриманих в результаті поліцейської провокації, оскільки застосування таких доказів наражає обвинуваченого на ризик остаточно позбавитись справедливого судового розгляду із самого початку; внутрішньодержавне законодавство не повинно дозволяти використання доказів, отриманих в результаті підбурювання з боку державних агентів. В іншому випадку таке законодавство не відповідає принципу «справедливого судочинства». (Рішення ЄСПЛ у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Худобін проти Російської Федерації» від 26 жовтня 2006 року, «Ваньян проти Російської Федерації» від 15 грудня 2005 року, «Раманаускас проти Литви» від 5 лютого 2008 року.)
За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчиненні нею правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.
Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення  ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення в діях  ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 130 КУпАП, -
постановив:
провадження по справі у відношенні  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в десятиденний строк з дня винесення постанови. 

Суддя       Д.М.Ніколенко