Справа №161/14717/26
Провадження №2/155/977/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
26.08.2026 м.Горохів
Горохівський районний суд Волинської області в складі: 
головуючого судді Сметани В.М.,
при секретарі судових засідань Воронюк Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
На підставі ухвали судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 липня 2026 року до Горохівського районного суду Волинської області 27 липня 2026 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує, що 07 січня 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» № 2007833, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в сумі 20 000,00 гривень, на умовах визначених договором. Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Відповідач підписала кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, не повертав кошти згідно з графіком погашення кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість.
Вказує, що 26 листопада 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Новий Колектор» було укладено договір факторингу №261125/1, відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту.
Станом на 26 листопада 2025 року сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 57 130,95 гривень, з яких: 15 979,95 гривень заборгованість за тілом кредиту; 31 640,40 гривень заборгованість за відсотками, 9 510,60 гривень заборгованість за штрафними санкціями.
Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 2007833 від 07.01.2025 року в розмірі 57 130,95 гривень та судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривні.
Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 20 липня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 
Відзив на позовну заяву, станом на день розгляду справи, до суду не надходив.
В судове засідання представник позивача не з`явився, однак в позовній заяві просить розглядати справу без його участі за наявними матеріалами справи. Не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про день і час розгляду справи в порядку спрощеного провадження в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності сторін по наявним матеріалам справи.
За погодженням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 07 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір №2007833 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort».
За умовами вищезазначеного кредитного договору відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 20 000,00 гривень. Тип кредиту кредит (п.1.2), строк кредиту 360 днів (п.1.3). Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 15 днів (п.1.4).
1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору.
1.5.2. Знижена процентна ставка становить 0.01 % в день та застосовується у випадку, якщо Споживач, як учасник Програми лояльності Товариства, до 22.01.2025 або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів.
Знижка Споживачу від Товариства на стандартну процентну ставку є індивідуальною; у випадку її застосування сума процентів, що підлягає сплаті до вказаної вище дати, перераховується замість стандартної процентної ставки за зниженою процентною ставкою. Також, Споживач може отримати індивідуальну знижку, якщо до вказаної дати здійснить повне дострокове повернення кредиту, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити Споживач за стандартною процентною ставкою буде перераховано за зниженою процентною ставкою до дати повного дострокового повернення кредиту (включно).
Відповідно до п.1.7. Денна процентна ставка на дату укладення Договору складає:
1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1 % в день.
1.7.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 0.96 % в день.
Відповідно до п. 2.1 договору кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 .
Відповідно до п. 2.2 договору сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дата надання кредиту: 07.01.2025 року або 08.01.2025 року.
До матеріалів справи долучений графік платежів, що є додатком №1 до договору про споживчий кредит №2007833 від 07.01.2025 року. Договір та додаток до нього підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором C839.
Вищевказані умови кредитування визначені також у в паспорті споживчого кредиту до Договору, який підписаний сторонами.
На підтвердження укладення договору в електронному вигляді позивачем надано LOG - файл укладення електронного договору №2007833, відповідно до якого: клієнт розпочав реєстрацію на сайті, надав згоду на обробку персональних даних 02.01.2025 18:06:15, ввів СМС-код надісланий Товариством на його телефон для підтвердження згоди «H475» 02.01.2025 18:06:40, авторизувався на сайті 07.01.2025 12:40:57, верифікував свою картку (підтвердив корректність данних та її приналежність) 07.01.2025 12:41:40, заповнив заявку на сайті та пройшов повну реєстрацію 07.01.2025 12:42:01, відправив заявку на отримання кредиту 07.01.2025 12:42:01, пройшов ідентифікацію шляхом використання інструменту покладання, відповідно до договору, укладеного між Товариством та ПриватБанком 07.01.2025 12:43:31, Товариство прийняло рішення про видачу кредиту та виставило клієнту Оферту 07.01.2025 12:44:13, Товариство надіслало клієнту СМС - повідомлення з кодом для підтвердження прийняття оферти «C839 - kod dlia pidpysannia kredytnyh dokumentiv. Nikomu ne peredavaite tsei kod!>> selfiecredit.ua/user @selfiecredit.ua #C839» 07.01.2025 16:04:05, клієнт ввів СМС-код «C839» та акцептував (прийняв) оферту Товариства 07.01.2025 16:04:09, Товариство відправило клієнту кошти та його примірник договору. Направлено СМС- повідомлення «Mi vidpravili vam 20000 grn za dogovorom No 2007833, data pogashennya 02.01.2026, detali v osobystomu kabineti selfiecredit.ua».
Згідно з копії інформаційної довідки ТзОВ «ПЕЙТЕК», кошти в сумі 20000,00 гривень були перераховані на платіжну картку відповідача, номер транзакції в системі ТОВ «ПЕЙТЕК» - e365d711-e260-4c91-a22d-d932d9690eb3, Номер транзакції в системі ТОВ «Селфі Кредит» - 6169c4ce50d6587cb7c304780cfbc2f0.
Таким чином, ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.
26 листопада 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» укладено Договір факторингу №261125/1, у відповідності до умов якого до позивача перейшло право вимоги, у тому числі за кредитним договором № 2007833 від 07.01.2025 року.
Відповідно до Реєстру боржників, що є додатком №1 до Договору факторингу №261125/1 до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 57 130,95 гривень, з яких: 15 979,95 гривень сума прострочення основного боргу за кредитом, 31 640,40 гривень сума прострочення відсотків, 9 150,60 гривень - сума прострочення штрафних санкцій.
Із розрахунку заборгованості за договором № 2007833 від 07.01.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.11.2025 року загальна сума заборгованості становить 57 130,95 гривень, з яких: 15 979,95 гривень заборгованість за тілом кредиту, 31 640,40 гривень заборгованість за відсотками, 9 510,60 гривень заборгованість за штрафними санкціями. 
Згідно умов договору з 07 січня 2025 року по 21 січня 2025 року нарахування процентів здійснювалось за зниженою процентною ставкою 0.01 % в день, з 22 січня 2025 року по 26 листопада 2025 року включно відсотки нараховувалися за стандартною процентною ставкою 1 % в день.
Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач здійснив на погашення розміру заборгованості платежі: 21 січня 2025 року 4020 грн тіла кредиту, 30 грн відсотків; 04 лютого 2025 року 0,01 грн тіла кредиту, 2237,20 грн відсотків; 19 лютого 2025 року 0,01 грн тіла кредиту, 2397,00 грн - відсотків; 05 березня 2025 року - 0,01 грн тіла кредиту, 2237,20 грн відсотків; 11 березня 2025 року 0,01 грн тіла кредиту, 958,80 грн - відсотків; 26 березня 2026 року 0,01 грн тіла кредиту, 2 397,00 грн - відсотків; 12 травня 2025 року 7510,60 грн - відсотків, 489,40 грн на погашення штрафних санкцій.
З матеріалів справи також вбачається, що ТОВ «Новий Колектор» не здійснювало нарахувань за договором №2007833 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2025 року.
Таким чином, позивач набув у встановленому законом порядку право вимоги до відповідача за договором №2007833 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 07.01.2025 року.
Спір у даній справі виник у зв`язку із невиконанням зобов`язання з повернення кредитної заборгованості в повному обсязі.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Істотними умовами договору відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно пункту першого частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У постанові від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 Верховний суд дійшов висновку, що використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором при укладенні договору відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Частинами 1 та 2 статті 512 ЦК України, передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 статті 1077 ЦК України, визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно статті 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Враховуючи, що між сторонами ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Новий колектор» був укладений договір факторингу, позивач ТОВ «Новий колектор» набуло права грошової вимоги до відповідача, а тому є належним позивачем щодо стягнення з нього заборгованості за договором . 
Поряд з цим відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором з умовами якого він погодився, не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, контррозрахунок суми заборгованості та жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, вказане свідчить про порушення прав позивача, яке підлягає захисту шляхом стягнення заборгованості за тілом кредиту за договором в розмірі 15979,95 грн.
Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання штрафу, за кредитними договором у розмірі 9510,60 грн, суд зазначає наступне.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до положень п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанова від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69)).
Відповідно до частини першої статті 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Враховуючи викладене, та, що штраф/пеня за договором № 4939776 від 03.09.2024 року нараховані під час дії воєнного стану, до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України.
Таким чином, у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), що встановлено пунктом 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 17.03.2022.
З урахуванням вищезазначеного, заборгованість за штрафом за договором № 2007833 від 07.01.2025 року у розмірі 9510,60 грн стягненню з відповідача не підлягає.
Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 2007833 від 07.01.2025 року вбачається, що відповідач сплатив 489,40 грн, які були зараховані на погашення штрафних санкцій, які були нараховані в період дії воєнного стану неправомірно. Тому, суд зараховує сплачені відповідачем штрафні санкції в розмірі 489,40 грн на погашення розміру заборгованості по відсотках за користування кредитом (31 640,40 - 489,40 = 31 151,00 грн ). Таким чином, розмір заборгованості по відсотках становить 31 151,00 грн, які підлягають до стягнення з відповідача. 
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.
У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України, визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, оскільки відповідач свої зобов`язання зі сплати заборгованості не виконав в повному обсязі, належних та допустимих доказів на спростування зазначеного розміру заборгованості не надав, тому загальна сума заборгованості за договором № 2007833 від 07.01.2025 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, яка підлягає стягненню з відповідача складає 47 130,95 грн (заборгованість за сумою тіла кредиту - 15 979,95 грн, заборгованість за відсотками - 31 151,00 грн).
Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Частиною 1 статті 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог у сумі 2196,38 (дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 38 копійок (47130,95/57130,95 х 2 662,40 грн. = 2196,38).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11,15-16, 509, 526, 633, 634, 638-639, 1048-1049, 1054 ЦК України, ст. 4, 5, 12-13, 76-81, 141, 142, 258-259, 268, 273 -274, 280, 284, 289, 354-356 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» заборгованість за кредитним договором № 2007833 від 07 січня 2025 року в розмірі 47 130,95 грн (сорок сім тисяч сто тридцять) гривень 95 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий колектор» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 196,38 (дві тисячі сто дев`яносто шість) гривень 38 копійок.
В решті частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Сторони у справі є:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий колектор»(місцезнаходження: вулиця Алмазова Генерала, 13, офіс 601, , м. Київ, код ЄДРПОУ: 43170298);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Дата складення повного тексту заочного рішення - 26.08.2026 року.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області В.М.Сметана