ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/23916/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Кальник В.В.) в адміністративній справі №160/23916/25 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,- 

ВСТАНОВИВ:
20.08.2025 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути податковий борг з платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету у сумі 200 459,64 гривень.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за відповідачем обліковується податковий борг, який підлягає стягненню у сумі 200 459,64 грн., який виник в результаті несплати у встановлені законодавством строки заборгованості по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування та заборгованості по військовому збору, які виникли в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 200 459,64 грн. Сума боргу не сплачується відповідачем добровільно, а тому підлягає примусовому стягненню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року позов задоволено.
Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом першої інстанції норм процесуального права щодо розгляду справи без належного повідомлення відповідача. Також скаржник зазначає, що поза увагою суду залишились ті обставини, що у відповідача відсутній обов`язок з подання «Податкової декларації про майновий стан» та підстав, які не передбачають виникнення зобов`язань зі сплати податків з джерел за межами України, у обсягах що зазначені за кодом рядка 10.10 розділу ІІ «Податкової декларації про майновий стан» за відповідний податковий період 2023 року; а згідно наявної звітності у відповідача, як платника податку– резидента, що визнається контролюючою особою щодо іноземні компанії за відповідний податковий період 2023 року та наявність зданої звітності відповідачем про контрольовані іноземні компанії (далі-КІК), з якої вбачається, що наявний скоригований прибуток КІК не підлягає включенню до загального оподатковуваного доходу відповідача, так як загальний сукупний дохід КІК контролюючої особи (відповідача) за даними фінансової звітності не перевищує еквівалент 2 млн. євро на кінець звітного періоду.
Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначає, що сума податкового боргу є самостійно узгодженою та несплаченою, а отже підлягає стягненню. Відповідач також несвоєчасно подав податкову декларацію, у зв`язку із чим були застосовані санкції. Крім того, позивач не скористався правом подання уточненої декларації, у разі якщо вважає, є на це підстави визначені пп. 39-2.4.2.1 п. 39-2.4.2 п. 39-2.4 ст. 39-2 ПК України.
Додатково відповідачем подані докази подання до податкового органу уточненої декларації за 2023 рік.
Судом апеляційної інстанції ухвалою від 08.07.2026 зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області надати Третьому апеляційному адміністративному суду наступні відомості: докази/інформацію прийняття уточненої декларації за 2023 рік поданої ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) і прийнятою податковим органом відповідно до квитанції №2 12.05.2026; інформацію про те чи зменшено податковий борг ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заявлений у цій справі (на яку суму); інформацію з інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) для підтвердження суми боргу заявлену у цій справі станом на дату подання такої інформації суду.
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області 10.07.2026 направило суду апеляційної інстанції інформацію про прийняття уточненої декларації ОСОБА_1 за 2023 рік та повідомили, що сума боргу є незмінною.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів п.1 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що на обліку ГУ ДПС у Дніпропетровській області, як платник податків перебуває фізична особа ОСОБА_1 та має податковий борг у сумі 200 459,64 грн.
В інтегрованих картках платника податків ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 200 459,64 грн.
Заборгованість по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичних осіб за результатами річного декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 171 871,12 грн, згідно:
- податкової декларації №9387753084 від 05.02.2025 на суму 171 531,12 грн, термін сплати - 05.02.2025;
- податкового повідомлення-рішення №0182772411 від 07.04.2025 на суму 340,00 грн.
Заборгованість по військовому збору, що сплачується фізичних осіб за результатами річного декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 28 588,52 грн, згідно:
- податкової декларації №9387753084 від 05.02.2025 на суму 28 588,52 грн, термін сплати - 05.02.2025.
Доказів сплати вищезазначеної заборгованості відповідач суду не надав.
Оскільки сума податкового боргу не була сплачена, податковий орган звернувся до суду із цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про їх обґрунтованість та доведеність.
Колегія суддів вважає за можливе задовольнити апеляційну скаргу з огляду на наступне.
Так при вирішенні позову про стягнення податкового боргу у відповідний спосіб здійснюється перевірка дотримання контролюючим органом вимог, передбачених ПК України, які надають право контролюючому органу звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно з пунктом 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пункту 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого або сплаченого податку. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.
Відповідно до п. 49.1 ст. 49 ПК України, податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.
Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України, платник податків самостійно обчислює суму податкового та /або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За змістом підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до п. 57.1 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. 
Положеннями ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган може звернутися до адміністративного суду з позовом про стягнення податкового боргу з платників податків із дотриманням відповідних умов, встановлених п. 95.2 ст. 95 ПК України, які надають право на примусове стягнення податкового боргу. Так, право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає у контролюючого органу на наступний день після закінчення 30 днів з дня надіслання платникові податків податкової вимоги.
Як свідчать встановлені обставини справи, станом на час звернення позивачем до суду із цим позовом, за ОСОБА_1 обліковувалась заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичних осіб за результатами річного декларування, яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум самостійно задекларованих зобов`язань у розмірі 171 871,12 грн та сума військового збору 28588,52грн, а також сума штрафної санкції 340грн згідно податкового повідомлення-рішення №0182772411 від 07.04.2025.
Проте як свідчать подані сторонами докази, 12.05.2026 ОСОБА_1 подав уточнюючу податкову декларацію про майновий стан і доходи № 9382869873 за звітний період 2023 рік. Зазначена декларація прийнята контролюючим органом, що підтверджується відомостями інтегрованої картки платника податків за кодом операції М05 від 12.05.2026. Уточнюючою декларацією від 12.05.2026 платником податків самостійно задекларовані (узгоджені) податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2023 рік фактично не змінені та не зменшені. Сума операції за вказаною декларацією, відображена в ІКП, становить 0,00 грн.
Відповідно до абзацу 1 пункту 50.1 статті 50 ПК України, в разі якщо в майбутніх податкових періодах, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків самостійно, в тому числі за результатами електронної перевірки, виявляє помилки, що містяться в раніше поданій ним податковій декларації, він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Оскільки уточнююча декларації відповідача за 2023 рік прийнята податковим органом, то не підлягає стягненню заявлена сума. 
Доводи позивача про те, що за даними інтегрованої картки платника податків станом на дату надання пояснень (10.07.2026) заборгованість ОСОБА_1 складає: з податку на доходи фізичних осіб – 171 871,12 грн; з військового збору – 28 588,52 грн не ґрунтується на приписах ПК України, зокрема і ст. 50 цього кодексу.
Колегія суддів не надає оцінку іншим доводам апеляційної скарги, оскільки саме з наведених вище підстав доходить висновку про її задоволення.
Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про помилковість висновків суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2025 в адміністративній справі №160/23916/25– скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.
У задоволенні позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 29 липня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак