Справа № 761/14986/26
Провадження № 2/761/10321/2026
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
19 серпня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді   Пономаренко Н.В.,
з участю секретаря   Яцишин А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2026 до Шевченківського районного суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договорами, про стягнення заборгованості за договорами, відповідно до якої позивач просив суд: стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» загальну суму заборгованості за Кредитним договором №1466-6045 від 01.11.2024 р., в розмірі 17 830,00 гривень, з яких: - заборгованість за кредитом - 10 000,00 гривень; - заборгованість за нарахованими процентами - 30,00 гривень, - заборгованість по комісії - 2 800,00 гривень; - заборгованість по штрафам - 5 000,00 гривень та сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 01.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1466-6045 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua). Зазначений кредитний договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до Закону України «Про споживче кредитування» кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А6363, для підписання кредитного договору № 1466-6045 від 01.11.2024, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів.
Позивач вказував, що відповідно до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000,00 грн., строк кредитування базовий 15 днів, строк кредитування 30 днів, % ставка 0,01 % в день, комісія за видачу кредиту - 28,00% від суми кредиту. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.
У позовні заяві вказано, що відповідач порушив вищезазначені умови кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем за кредитним договором навіть після спливу строку кредитування встановленого умовами кредитного договору. Відтак, станом на 18.03.2026 утворилась заборгованість у розмірі 17 830,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими процентами - 30,00 грн., - 2800,00 грн. заборгованості по комісіям; - заборгованість по штрафам - 5 000,00 грн.
Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 17 830,00 грн.
У зв`язку із чим позивач просить позов задовольнити з підстав викладених ньому.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2026 року було відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Разом з тим, одночасно із позовною заявою позивачем подано до суду клопотання у якій зазначено позивач просив суд розглянути справу без участі представника позивач та можливого ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив. 
Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2024 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1466-6045 продукту «CREDOS» у формі електронного документу, який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) А 6363.
Відповідно до п. п..2.1. Договору за цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику Кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом та інші платежі, передбачені цим Договором у порядку, передбаченому цим Договором. 
Згідно п. 2.2. Договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Кредитодавець рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування (більш детально див. п.5.3 Договору) згідно наступного розрахунку: Дата видачі кредиту: 01.11.2024р.; Останній календарний день першого Базового періоду: 15.11.2024р.; Сума Кредиту 10000.00 грн., Нараховані проценти за користування Кредитом та комісія за видачу Кредиту (разом) сплати 2815.00 грн. Разом до 12815.00 грн. 
Відповідно до п.п. 4.1. Кредитного договору розмір кредитного ліміту (загальний розмір кредиту) становить 10 000,00 грн., дата надання/видачі кредиту: 01.11.2024. Згідно п. 4.2. Кредитного договору дата надання/видачі Кредиту: 01.11.2024.
Згідно з п. 4.3. Кредитного договору сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснити не пізніше дат, які є останніми днями Базових періодів шляхом здійснення безготівкового переказу суми, що дорівнює Обов`язковому платежу, на банківський рахунок Кредитодавця. У разі несплати процентів за користування Кредитом не пізніше останнього дня Базового періоду у розмірі Обов`язкового платежу, до такого Обов`язкового платежу починаючи із наступного календарного дня додаються проценти за користування Кредитом за кожен календарний день користування Кредитом у межах Строку кредитування, які Позичальник зобов`язаний оплатити не пізніше цього календарного дня у складі Обов`язкового платежу. У випадку оплати Обов`язкового платежу у повному обсязі в певному Базовому періоді, в подальшому сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня наступного Базового періоду у складі наступного Обов`язкового платежу. При достроковому внесенні у Базовому періоді суми Обов`язкового платежу у повному обсязі, сума грошових коштів такого Обов`язкового платежу розподіляється та зараховується в рахунок виконання зобов`язань за Договором на дату здійснення дострокової сплати Обов`язкового платежу згідно черговості, встановленої законодавством, цим Договором та Правилами для дострокового часткового погашення заборгованості за Договором. В такому випадку строк сплати відсотків за користування Кредитом, нарахованих з дати, наступної за датою внесення Обов`язкового платежу, по останню дату Базового періоду (включно), переноситься, відсотки включаються до складу наступного Обов`язкового платежу і мають бути оплачені у складі наступного Обов`язкового платежу не пізніше останньої дати наступного Базового періоду. Виключенням із цього правила є останній Базовий період протягом строку дії Договору - в останньому Базовому періоді при достроковому внесенні суми Обов`язкового платежу у повному обсязі сума грошових коштів такого Обов`язкового платежу також розподіляється та зараховується в рахунок виконання зобов`язань за Договором на дату здійснення дострокової сплати Обов`язкового платежу згідно черговості, встановленої цим Договором та Правилами для дострокового часткового погашення заборгованості за Договором, однак строк сплати відсотків за користування Кредитом, нарахованих з дати, наступної за датою внесення Обов`язкового платежу, по останню дату останнього Базового періоду (включно), не переноситься і такі відсотки мають бути сплачені Позичальником не пізніше останнього дня останнього Базового періоду. У випадку сплати Позичальником у певному Базовому періоді грошових коштів у сумі меншій ніж розрахований згідно умов цього Договору Обов`язковий платіж, такі грошові кошти розподіляються та зараховується в рахунок виконання зобов`язань за Договором згідно черговості, встановленої Правилами для дострокового часткового погашення заборгованості за Договором у дату оплати, при цьому Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю не пізніше останнього дня цього Базового періоду залишок несплаченої суми Обов`язкового платежу у розмірі різниці між розміром Обов`язкового платежу та фактично сплаченими Позичальником грошовими коштами у цьому Базовому періоді. Проценти за користування Кредитом та комісія за видачу Кредиту вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказу коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплачені Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник.
Окрім того, відповідачем ОСОБА_1 з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором А 7985 підписано паспорт споживчого кредиту та таблицю обчислення загальної варти соті кредиту для споживача.
ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до довідки про перерахування суми кредиту за договором № 1466-6045 від 01.11.2024 року вбачається, що відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. (01.11.2024) номер платіжної карти № НОМЕР_1 , який вказаний в обов`язкових реквізитах позичальника ОСОБА_1 при укладенні вказаного кредитного договором, підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором, що також підтверджується квитанцією №2540671249.
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1466-6045 від 01.11.2024 станом на 18.03.2026 року утворилась заборгованість у розмірі 17830,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими процентами - 30,00 грн., - 2800,00 грн. заборгованості по комісіям; - заборгованість по штрафам - 5 000,00 грн.
Так згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно з статтю 2 Закону України «Про захист персональних даних» персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, стосовно якої відповідно до закону здійснюється обробка її персональних даних; згода суб`єкта персональних даних - будь-яке документоване, зокрема, письмове, добровільне волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» передбачено, що обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших.
Договір про відкриття кредитної лінії № 1286-1490 від 12.10.2023 підписано відповідачем електронним підписом шляхом введення одноразового ідентифікатора «А0511» відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 11, ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
За змістом ч. 13 ст. 11 вищевказаного Закону докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомилася і погодилася з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Так, за умовами укладеного сторонами договору кредитної лінії № 1466-6045 від 01.11.2024 року ТОВ «Укр кредит фінанси» надало ОСОБА_1 суму кредиту 10 000,00 грн., а останняійзобов`язувалася повернути гроші, строк кредитування 30 календарних днів та дата повернення кредиту 30.11.2024 (п. 4.13 Договору).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Пунктом 4.10 Кредитного договору визначено, що неарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дати видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за процентною ставкою 0,01% (нуль цілих одна сота процента).
Згідно п. 4.11. Кредитного договору комісія за видачу Кредиту становить 28.00 % (двадцять вісім цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) від суми виданого Кредиту. Нарахування Комісії за видачу Кредиту здійснюється на суму виданого за цим Договором Кредиту у день видачі Кредиту. Позичальник зобов`язаний сплатити Комісію за видачу Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду шляхом здійснення безготівкового переказу грошових коштів у складі Обов`язкового платежу на банківський рахунок Кредитодавця. Комісія за видачу додаткових грошових коштів у Кредит також належить до Комісії за видачу кредиту і може одноразово нараховуватись при кожному отриманні Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів, якщо нарахування Комісії за видачу додаткових грошових коштів передбачено відповідними Додатковими угодами до цього Договору, якими Сторони оформили отримання Позичальником у Кредит додаткових грошових коштів.
Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає 3433.31 (три тисячі чотириста тридцять три цілих, тридцять одна сота ) процентів (п. 4.14 Кредитного договору). Пунктом 4.15. Кредитного договору визначено, що орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення цього Договору (за весь Строк кредитування) складає: 12 830.00 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу Кредиту та проценти за користування Кредитом. 
Денна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає: 0.943% (нуль цілих, дев`ятсот сорок три тисячних ) процентів (п. 4.16 Кредитного договору). 
Пунктом 4.17 Кредитного договору визначено, що загальні витрати за споживчим кредитом на дату укладення цього Договору складають: 2830.00 грн. та включають у себе проценти за користування Кредитом та комісію за видачу Кредиту.
Тобто сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах строку кредитування з 01.11.2024 року по 30.11.2024 року за користування кредитними коштами.
Згідно розрахунку боргу відповідач не сплатив заборгованості за кредитним договором № 1466-6045 від 01.11.2024.
Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою встановлено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок розглядати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі, та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Формування змісту й обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача. Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно в межах заявлених ними вимог і наданих доказів (статті 12, 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Як підтверджується наявними у справі доказами, відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язань, визначених Договорами, порушив умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, у зв`язку з чим станом на 18.03.2026 у нього утворилась заборгованість за кредитними договорами № 1466-6045 від 01.11.2024 року, в загальному розмірі 17 830,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими процентами - 30,00 грн., - 2800,00 грн. заборгованості по комісіям; - заборгованість по штрафам - 5 000,00 грн.
Зазначений розмір заборгованості позивача, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості по вищезазначеному договору, в свою чергу відповідач не скористався процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали підтвердити належне виконання договірних зобов`язань.
При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості з усіма його складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та стверджує порушення відповідачем обов`язків за кредитним договором щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів та сплаті процентів за користування цими коштами.
Останній відповідачем в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України не спростований.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.  Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Щодо вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам у розмірі 5000,00 грн., суд виходить до наступного висновку.
Зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Отже, враховуючи викладене, відповідач звільнений від обов`язку сплати штрафу у період з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України.
За змістом ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови ВС від 10.10.2018 у справі № 362/2159/15-ц.
Відтак враховуючи, що розрахунок заборгованості наданий позивачем включає період із 01.11.2024 року по 30.11.2024 (включно), тому із урахуванням п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованого штрафу у розмірі 5000,00 грн., у зв`язку з необґрунтованістю.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги те, що відповідач умови укладеного договору належним чином не виконує, кредит та відсотки за користування кредитом не сплачує, суд вважає, що позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитними договорами № 1466-6045 від 01.11.2024 року, в загальному розмірі 12830,00 грн., з яких: 10 000,00 грн. - заборгованість за кредитом; - заборгованість за нарахованими процентами - 30,00 грн., - 2800,00 грн. заборгованості по комісіям. 
На підставі положень статті 141 ЦПК України враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд покладає на відповідача сплачений позивачем судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог (71,95%) у розумі 1915,59 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 81, 89, 133, 141, 223, 258-261, 263-268, 274, 280, 282, 289, 352, 354, 355 ЦПК України; ст.ст. 11, 202, 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610,612, 626, 625, 628, 629, 634, 638, 639, 1048, 1050, 1054, п. 18 Прикінцевих та перехідних пролежень ЦК України; ст.ст. 3, 11 Закону України «Про електронну комерцію», суд, -

ВИРІШИВ:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за договором про надання кредиту № 1466-6045 від 01.11.2024 року, в загальному розмірі 12 830,00 грн.
В задоволенні іншої частини позову, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1915,59 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація про учасників:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс», ЄДРПОУ 38548598, адреса місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РОНКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 
Повний текст рішення складено: 19.08.2026.

Суддя: