ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2026 р. Справа № 918/494/26 

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу 
за позовом Приватного підприємства "Рівнетеплосервіс"
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Рівне
про стягнення коштів.

За участю представників сторін:
від позивача: Кушнір Ольга Славянівна;
від відповідача: Коробенюк Олександр Володимирович.

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс" (Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Рівне (Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 5 370 596,08 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору від 30.01.2026 № 2003 про закупівлю теплової енергії в частині оплати за поставлену Позивачем теплову енергію.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 13.05.2026.
До суду 04.05.2026 від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.
До суду 08.05.2026 від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
Від представника Відповідача 12.05.2026 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку проведення підготовчого провадження.
До початку судового засідання 13.05.2026 у Рівненській області було оголошено повітряну тривогу. Для забезпечення безпеки працівників суду та учасників справи судове засідання не було проведено, а тому виникла необхідність для відкладення розгляду справи. При цьому суд враховує подане представником Відповідача клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 28.05.2026.
У своєму клопотанні від 27.04.2026, яке подане до суду 04.05.2026, Позивач просив збільшити розмір позовних вимог та вважати ціною позову 8 253 276,92 грн.
У судовому засіданні 28.05.2026, заслухавши позицію Позивача та Відповідача щодо збільшення розміру позовних вимог, судом протокольною ухвалою прийнято до розгляду клопотання Позивача про збільшення розміру позовних вимог та вирішено здійснювати подальший розгляд справи з її урахуванням.
Таким чином предметом позову є, зокрема, стягнення 8 253 276,92 грн.
Ухвалою суду від 28.05.2026 відкладено підготовче засідання на 24.06.2026.
До суду 23.06.2026 від Відповідача надійшло клопотання, в якому він просить закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті в окреме судове засідання на іншу дату.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.06.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2025.
Представниця Позивача в судовому засіданні 09.07.2026 підтримала позицію викладену у позовній заяві та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.
Представник Відповідача в судовому засіданні 09.07.2026 підтримав позицію викладену у відзиві та просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 30.01.2026 Приватним підприємством "Рівнетеплосервіс" (Учасник) та Квартирно - експлуатаційним відділом міста Рівне (Замовник) було укладено договір про закупівлю теплової енергії №2003 (далі - Договір) відповідно до предмету якого Учасник зобов`язується у 2026 році надавати Замовникові теплову енергію, код ДК 021:2015:09320000-8, а Замовник - прийняти і оплатити надану теплову енергію.
Згідно з пунктами 1.2-1.4 Договору найменування послуги - ДК 021:2015:09320000-8 - Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (далі - теплова енергія). Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків. Обсяги закупівлі теплової енергії 6147,832808 Гкал.
Відповідно до пункту 3.1 Договору ціна цього договору становить 40 250 340,00 грн.у тому числі: 6 708 390,00 грн. ПДВ. З них станом на 30.01.2026:
- кошторисні призначення 16 000 000,00 грн.
- за рахунок орендарів (субспоживачів) 300 000,00 грн.
- очікувана вартість від орендарів 23 950 340,00 грн.
Пунктами 3.2-3.3 Договору передбачено, що вартість 1 Гкал становить 6 546,924 грн. Розмір плати за поставку теплової енергії (абонентська плата) становить 39,41 грн.
Згідно з пунктами 4.1-4.2 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником після пред`явлення Учасником рахунка на оплату (рахунок). До рахунка додається акт приймання-передачі, що підписується сторонами.
Відповідно до пункту 4.3 Договору розрахунки за надану теплову енергію проводяться в грошовій формі, відповідно до встановлених тарифів.
Пунктом 4.4 Договору передбачено, що факт надання Замовнику теплової енергії засвідчується актом приймання-передачі теплової енергії, що підписуються обома сторонами кожного місяця.
Згідно з пунктом 4.5 Договору Замовник проводить оплату за надану теплову енергію шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Учасника. Рахунок видається на підставі акту, визначеного пунктом 4.4 цього Договору та направляється на адресу Замовника, вказану у розділі ХІІІ цього Договору. Замовник може самостійно отримати рахунок за адресою: м. Рівне, вул. Данола Галицького, 27, кабінет 107.
Пунктом 4.6 Договору передбачено, що замовник здійснює оплату щомісяця не пізніше останнього дня розрахункового місяця.
Відповідно до пункту 4.14 Договору тарифи на теплову енергію можуть змінюватися за умови їх затвердження (погодження) в установленому законодавством порядку, зокрема, на підставі відповідного рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - уповноважений орган). У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на теплову енергію, Учасник у найкоротший строк, але не пізніше 15 календарних днів з дати отримання рішення, повідомляє про це Замовника шляхом надсилання відповідного листа та з наданням копії рішення відповідних органів. У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії Договору, новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію. Нові тарифи є обов`язковими до застосування. Зміни до Договору в частині застосування нових тарифів здійснюються в порядку, визначеному пунктом 10.3.5 Договору.
Пунктом 4.15 Договору передбачено, що розрахунки Замовника з Учасником за надану теплову енергію здійснюються щомісячно згідно з показниками приладів обліку, підтверджених за допомогою фотофіксації показів лічильника або, при відсутності приладів обліку, розрахунковим методом у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього Договору.
Тривалість розрахункового періоду для визначення обсягу спожитої теплової енергії, здійснення розподілу обсягу спожитої теплової енергії, оплати Учаснику становить з 01 по 30(31) число місяця, з врахуванням прогнозованого споживання по 30(31) число місяця, але не може перевищувати місяць. 
Учасник формує та надає акт приймання-передачі та рахунок на оплату спожитої теплової енергії Замовнику не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесения плати за спожиту теплову енергію. 
Згідно з пунктом 5.1 Договору постачання теплової енергії надається в строки, визначені розпорядженням Рівненського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону.
Пунктом 5.2 Договору передбачено, що місце надання послуг: див. додаток № 2 "Загальні відомості про об`єкти Замовника".
Відповідно до пункту 5.3 Договору розрахунки за теплову енергію здійснюються за розрахунковою одиницею - Гігакалорією (Гкал).
Згідно з пунктом 10.1 Договору, даний Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та відповідно до частини третьої статті 631 Цивільного кодексу України поширює свою дію на відносини, що виникли між сторонами з 01.01.2026 і діє до 31.12.2026.
Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками їх печаток.
На виконання умов договору Позивач надав послуги Відповідачу у лютому 2026 року та березні 2026 року на загальну суму 8 253 276,92, а саме:
- за лютий 2026 - 820,323568 Гкал*6 546,924 грн = 5 370 596,08 грн. що підтверджується актом приймання-передачі теплової енергії від 28.02.2026;
- за березень 2026 - 440,310726 Гкал*6 546,924 грн = 2 882 680,84 грн., що підтверджується актом приймання-передачі теплової енергії від 31.03.2026;
Всупереч умовам Договору Відповідачем порушено умови в частині повної оплати, внаслідок чого за останнім виникла заборгованість по оплаті за теплову енергію за лютий 2026 року та березень 2026 року у розмірі 8 253 276,92 грн.
Про належне виконання Позивачем своїх зобов`язань за Договорами свідчить відсутність з боку Відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення постачальником умов Договору.
При цьому суд враховує, що Відповідачем не заперечувались обстамини щодо укладання сторонами Договору та постачання Позивачем теплової енергії Відповідачу у розмірі зазначеному Позивачем.
Натомість у відзиві на позовну заяву Відповідач зазначив лише те, що відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна в Збройних Силах України" майно, матеріальні та грошові засоби ЗС України є державною власністю. Фінансування ЗС України здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, зокрема, Відповідач фінансується з державного бюджету України. 
Статтею 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України
Також Відповідач зазначає, що заборгованість перед Позивачем виникла не внаслідок неправомірних дій посадових осіб Відповідача, а через об`єктивну неможливість розпорядження коштами, які не надійшли на відповідні рахунки.
Тобто Відповідач вказує про відсутність повного фінансування, а не заперечує щодо постачання йому теплової енергії на суму заборогованості, що, у свою чергу, не може бути підставною для відмови у позові, оскільки Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.09.2018 у справі № 243/3505/16-ц зазначила, що "Суди правильно вважали, що не є підставою для відмови у задоволенні позову посилання представника відповідача на відсутність бюджетного фінансування, адже реалізація особою права, яке пов`язане з отриманням бюджетних коштів і ґрунтується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань. Суди також правильно послались на рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі "Кечко проти України", в якому ЄСПЛ не прийняв аргумент уряду щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення від 07 травня 2002 року у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00)".
Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство, що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.
Згідно з частиною першою та пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Частиною першою статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Частиною першою статті 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вбачається із матеріалів справи сторонами у справі укладено Договір № 2003 від 30.01.2026 про закупівлю теплової енергії.
Правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".
Метою вказаного закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Відповідно до частини сьомої статті 21 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Пунктом 2 частини третьої статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги, відповідно до закону.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про теплопостачання" до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить, зокрема, встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством).
Згідно із статтею 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад віднесено повноваження на встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів на теплову енергію (у тому числі її виробництво, транспортування та постачання), тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, на інші комунальні послуги (крім тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, тарифів на комунальні послуги, які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), побутові, транспортні та інші послуги.
Статтєю 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частин першої, другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін .
Згідно із статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частинами першою та другою статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання .
Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Враховуючи викладене, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підтверджуються матеріалами справи та є обґрунтованими.  
Відповідно до статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з частиною першою статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої та другої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене та враховуючи, що позов визнано судом обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню у повному обсязі, витрати Позивача зі сплати судового збору, відповідно до вимог ГПК України, покладаються на Відповідача. 
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Рівне (33001, м. Рівне, вул. Дудєя Олега, буд. 8, код ЄДРПОУ 08005801) на користь Приватного підприємства "Рівнетеплосервіс" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 27, код ЄДРПОУ 39815181) заборгованість за теплову енергію у розмірі 8 253 276,92 грн. (вісім мільйонів двісті п`ятдесят три тисячі двісті сімдесят шість гривень 92 копійки) та 123 799,15 грн. (сто двадцять три тисячі сімсот дев`яносто дев`ять гривень 15 копійок) витрат зі сплати судового збору. 
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 27, код ЄДРПОУ 39815181).
Відповідач (боржник): Квартирно-експлуатаційний відділ міста Рівне (33001, м. Рівне, вул. Дудєя Олега, буд. 8, код ЄДРПОУ 08005801) .
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 09 липня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон