ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2505/26 Справа № 209/3382/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Шендрик К. Л. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький  Р. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 вересня 2026 року м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі судді: Мудрецького Р.В., переглянувши апеляційну скаргу захисника Редько С.М., на постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 27 липня 2026 року, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Постановою суду від 27 липня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та за правилами ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Районним судом встановлено, що 12 травня 2026 року о 14.43 годині у садовому товаристві «Турбіна» поблизу будинку № 315 у м. Кам`янському ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, р/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я відмовився, чим порушив п. 2.5. ПДР України.
Крім того, 12 травня 2026 року о 14.43 годині у садовому товаристві «Турбіна» поблизу будинку № 315 у м. Кам`янському ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, р/н НОМЕР_1 , при виїзді з домоволодіння № 388, в порушення п. 10.1 ПДР України, не переконався у безпеці свого маневру та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді сусідського паркану домоволодіння № 315, яке знаходиться навпроти виїзду, власниця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок ДТП автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, травмованих немає.
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову суду та закрити справу стосовно ОСОБА_1 за відсутності складу правопорушення, так як суть правопорушення в протоколі розкрита за ч.4 ст. 130 КУпАП, але кваліфіковано дії останнього за частиною 1 вказаної статті. При цьому, відсутні докази факту керування автомобілем. 
За правилами ст. 294 КУпАП, справа переглянута без участі захисника та ОСОБА_1 . 
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Рішення суду першої інстанції про визнання винуватим ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 ст. 124 КУпАП є законними та обґрунтованими. 
У відповідності до ст. ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Районний суд дотримався вказаних вимог закону при розгляді справи.
Вимоги апеляційної скарги про необхідність закриття провадження за відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, є безпідставними, а вина підтверджується дослідженими районним судом доказами, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення в яких викладено обставини правопорушень; актом огляду та направленням на огляд в заклад охорони здоров`я в яких зазначені ознаки сп`яніння; схемою місця ДТП; фототаблицями з місця події; відеозаписом, яким підтверджується законність запропонованої процедури проходження огляду, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють одне одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130, ст. 124 КУпАП.
Беручи до уваги факт допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доводи апеляційної скарги про неналежність протоколу, апеляційний суд вважає в даному випадку безпідставними, так як протокол складений за ч.1 ст. 130 КУпАП, в ньому зазначено суть правопорушення, яку встановив районний суд і дані обставини відповідають вказаній кваліфікації дії ОСОБА_1 .
Не підтвердженими є доводи про відсутність доказів факту керування автомобілем ОСОБА_1 , так як такі спростовуються письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначили, що Саме ОСОБА_1 здійснив зіткнення з парканом, а потім за кермо пересіла дружина останнього. Дані обставини також підтверджуються відеозаписом.
Істотних порушення процесуального права, які б слугували підставою для скасування рішення суду І інстанції не встановлено.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості  ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу захисника Редько С.М. - залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Кам`янського від 27 липня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та за правилами ст. 36 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Дніпровського 
апеляційного суду       Р.В.Мудрецький