Справа № 749/351/26
Номер провадження 2/749/350/26 

Р І Ш Е Н Н Я  
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

13 липня 2026 року Сновський районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючого судді Чигвінцева М.С.
за участю секретаря Михалевич М.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в порядку загального позовного провадження цивільну справу №749/351/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду із позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 2179333 від 22 березня 2020 року у розмірі 16400 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу 8000 грн. 00 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22 березня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем було укладено кредитний договір №2179333 про надання споживчого кредиту, за умовами якого ОСОБА_2 надано грошові кошти в сумі 5000 грн. 00 коп. строком на 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу кредит у порядку, передбаченому умовами договору, однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. На підставі Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 від 26 лютого 2021 року право вимоги до відповідача за договором №2179333 про надання споживчого кредиту від 22 березня 2020 року перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Сновського районного суду Чернігівської області від 26 березня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 
Ухвалою суду від 08 червня 2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позові просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема судом було розміщено (оприлюднено) на вебпорталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі відповідача.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, судом 13 липня 2026 року постановлено ухвалу про здійснення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи те, що відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла, жодних заяв від неї не надходило, та у строк, встановлений судом, відповідач відзив на позов не подала, будь-яких інших клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Завданнями цивільного судочинства (ст. 2 ЦПК України) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що 22 березня 2020 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено Договір №2179333, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 5000 грн. строком на 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в графіку платежів, що є додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених у розділі 4 цього договору.
Позивачем надано копію Договору №2179333 від 22.03.2020 та Графік платежів до Договору, які підписані відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С591593 від 22.03.2020.
Відповідно до пункту 1.1. договору його укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, у порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», у тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС товариства.
Довідкою про ідентифікацію підтверджується, що ОСОБА_2 ідентифікована ТОВ «АВЕНТУС Україна». Договір було підписано електронним підписом, стовреним шляхом використання одноразового ідентифікатора «С591593» направленого 22 березня 2020 року об 13:41:35 на номер телефону НОМЕР_1 .
У пунктах 2.1, 2.5. договору сторони погодили, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на платіжну картку споживача № НОМЕР_2 або іншу платіжну картку, реквізити якої надані споживачем в особистому кабінеті. Кредит вважається погашеним у день отримання товариством коштів у погашення заборгованості за кредитом.
Згідно з листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» вих. №6517-ВП від 16 грудня 2025 року, на підставі угоди про переказ коштів № ВП-200417-1 від 20 квітня 2017 року, 22 березня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснило переказ коштів у сумі 5000,00 грн. на картку відповідача № НОМЕР_2 .
З повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 , на яку 22 березня 2020 року зараховано грошові кошти на суму 5 000 грн. 00 коп.
Відповідно до пункту 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Пунктом 1.5.1. Договору, визначено, що знижена процентна ставка 0,01% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом 3 календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку.
У пункті 1.5.2 даного договору, зокрема, визначено, що стандартна процентна ставка становить 1,90% у день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в пункті 1.5.1. договору для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до пунктів 4.1-4.6. договору; у межах періоду прострочення, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України.
Згідно із пунктом 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору (30 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктами 4.2.-4.5 договору.
Відповідно до пункту 4.2. договору споживач, у випадку якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн. (включно) може ініціювати продовження строку користування кредитом, відповідно до пункту 4.3. договору.
Пунктом 4.3. договору передбачено, що пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач на виконання умов договору 20 квітня 2020 року здійснила часткову оплату за Договором на загальну суму 15 грн. 00 коп.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.
Також в Постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року по справі № 127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.
Товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (із зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та/або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в Особистому кабінеті/зазначені в договорі (пункт 4.4. договору).
Згідно із пунктом 4.5. договору у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначених в пункті 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в Особистому кабінеті.
Відповідно до пункту 6.1. договору повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно графіка платежів, крім випадку, визначеного підпунктом 6.1.1 договору. Якщо відбулося продовження строку користування кредитом повернення кредиту та сплата процентів, що нараховуються в період пролонгації, здійснюється не пізніше дня, що є новою датою повернення кредиту та відображається споживачу в особистому кабінеті, крім випадку, визначеного в підпункті 6.1.1 договору. Для цілей цього договору проценти, що нараховуються в період прострочення вважаються простроченими та підлягають сплаті відповідно до черговості, передбаченої пунктом 6.3. договору.
Згідно з підпунктом 3 пункту 5.1 договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №2179333 від 22 березня 2020 року сума заборгованості становить 16400 грн. 00 коп., з яких: 5000 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 11400 грн. 00 коп. заборгованість за процентами.
26 лютого 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021. Згідно умов Договору, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Авнентус Україна», включно і до ОСОБА_2 за кредитним договором №2179333 від 22 березня 2020 року.
Сторонами Договору факторингу підписано Акт прийому-передачі Реєстру боржників, що додається до матеріалів позову.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перерахувало на користь ТОВ «Авентус Україна» грошові кошти за відступлення права вимоги за Договором №ККАУ-26022021 в сумі 1633761 грн. 43 коп. 
Із копії витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №ККАУ-26022021 слідує, що ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги, в тому числі до відповідача за договором №2179333 від 22 березня 2020 року у сумі 16400 грн. 00 коп.
ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 12 січня 2026 року за вих.№20532500 на адресу відповідача направлено досудову вимогу .
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом.
Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Таким чином зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та сплатити проценти.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконала, кредит та проценти у визначені строки не повернула, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. 
Згідно зі статтею 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до частини першої статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що Договір відступлення права вимоги, витяг з реєстру боржників та акт приймання-передачі підтверджують набуття позивачем права вимоги до відповідача.
Щодо суми заявленої позивачем суми заборгованості, суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості, вбачається, що первісним кредитором проведено нарахування процентів з 22 березня 2020 року по 01 грудня 2020 року на загальну суму 11400 грн. 00 коп.
У Договорі про надання споживчого кредиту №2179333 встановлено строк договору 30 днів.
Згідно із пунктом 4.1. договору строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору (30 днів), якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження у порядку, визначеному пунктами 4.2.-4.5 договору.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач на виконання умов договору 20 квітня 2020 року здійснила часткову оплату за Договором на загальну суму 15 грн. 00 коп.
Виходячи з умов договору відповідач, здійснивши оплату заборгованості за нарахованими відсотками, було продовжено строк кредиту на кількість днів, зазначену в пункті 1.4. договору, тобто ще на 30 днів. 
Отже, строк дії Договору пролонговано з 21.04.2020 по 20.05.2020.
В подальшому, відповідачем було здійснено ще ряд часткових оплат, згідно деяких строк кредитування було пролонговано відповідно розділу 4 Договору.
Так, 23.05.2020 сплачено 2535,00 грн, строк дії Договору продовжено з 24.05.2020 по 22.06.2020; 23.06.2020 сплачено 2945,00 грн, строк дії Договору продовжено з 24.06.2020 по 23.07.2020; 03.08.2020 сплачено 1895,00 грн, строк дії Договору продовжено до 01.09.2020.
Загальний розмір оплат відповідачем в погашення заборгованості становить 9990,00 грн.
Оскільки, остання оплата була 03.08.2020, відповідно чого строк дії Договору пролонговано до 01.09.2020, подальшого продовження строку кредиту в порядку, визначеному пунктами 4.2.-4.5 договору не відбувалось.
Відповідно до пункту 3.1. договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Таким чином, строк кредитування закінчився 01 грудня 2020 року, що відповідає п. 3.1 Договору та наданому позивачем розрахунку заборгованості.
Оцінюючи заявлену до стягнення суму процентів, суд враховує, що нарахування здійснено відповідно до умов договору, а їх розмір не перевищує погоджених сторонами умов та не спростований відповідачем.
Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2179333 від 22 березня 2020 року в розмірі 16400 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5000 грн. 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 11400 грн. 00 коп.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
За змістом ст. 141ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При подачі позову до суду через систему «Електронний суд» було сплачено суму судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2662,40 грн.
Також позивачем ставиться питання про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000 грн.
Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи вбачається, що 01.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет», в особі керуючого партнера - Усенко М.І., укладений договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АО «Апологет», копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року між АО «Апологет» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», копію ордеру про надання правової (правничої) допомоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» адвокатом Усенком М.І., копію акта № 371 наданих послуг від 12.01.2026 року, копію детального опису наданих послуг від 12.01.2026 року.
Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу 8000,00 грн. 
Керуючись ст. 512, 514, 525, 526, 611, 625, 629, 1050, 1054, 1077, 1078, 1079, 1079, 1080, 1082 ЦК України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 247, 259, 263-264, 265, 274, 279, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄРДПОУ: 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, копус 28, 4-й поверх) заборгованість за кредитним договором №2179333 від 22.03.2020 року у розмірі 16 400 (шістнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄРДПОУ: 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул.. Смаль-Стоцького, буд.1, копус 28, 4-й поверх) судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄРДПОУ: 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, копус 28, 4-й поверх) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду відповідно до ст. 355 ЦПК України або через Сновський районний суд Чернігівської області відповідно до п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України.

Суддя         М.С. Чигвінцев