ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/18124/24 пров. № А/857/32715/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Носа С.П., 
суддів Кухтея Р.В., Гуляка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційні скарги Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" та ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/18124/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,- 

суддя у І інстанції Кухар Н.А.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Комунального підприємства “Адміністративно - технічне управління” в якому просила суд:
- визнати протиправними дії Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” щодо:
- надання неповної інформації у листі за № 2410-10-676 від 23.02.2024;
- надання засвідчених неналежним чином копій документів, зазначених у пунктах 1, 3 запиту від 19.02.2024 та пунктах 2, 4 запиту від 20.02.2024 про надання публічної інформації; 
- віднесення запитуваної інформації, зазначеної у пункті 2 запиту від 19.02.2024 та пунктах 1, 3 запиту від 20.02.2024, до інформації з обмеженим доступом і відмови у задоволенні запитів від 19.02.2024 та 20.02.2024 на інформацію;
- ненадання запитуваної інформації, зазначеної у пункті 2 запиту від 19.02.2024 та пунктах 1, 3 запиту від 20.02.2024;
- зобов`язати Комунальне підприємство “Адміністративно – технічне управління” у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати інформацію на запити від 19.02.2024 та 20.02.2024 про надання публічної інформації, а саме засвідчені належним чином копії:
- договору про надання правової допомоги № 1 від 25.01.2024, укладеного Комунальним підприємством “Адміністративно – технічне управління” з адвокатом Бігун Зоряною Василівною;
- наказу про призначення Бігун Зоряни Василівни на посаду начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”; 
- посадової інструкції начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” Бігун Зоряни Василівни та наказу, яким вона затверджена;
- наказу про призначення Кустової Марини Григорівни на посаду начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- посадової інструкції начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” Кустової Марини Григорівни та наказу, яким вона затверджена; 
- наказу про призначення Матківської Оксани Миколаївни на посаду інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”; 
- посадової інструкції інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” Матківської Оксани Миколаївни та наказу, яким вона затверджена.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.02.2024 року позивач особисто засобами електронного зв`язку подав запит на отримання публічної інформації від 19.02.2024 та від 20.02.2024, який отриманий посадовою особою. На вказаний вище запит відповідачем надано неповну відповідь та копії документів, які засвідчені неналежним чином, що позивач вважає протиправним.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року позов було задоволено частково.
Визнано протиправними дії Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” щодо надання неповної інформації у листі за № 2410-10-676 від 23.02.2024 на запит Оробчук Анастасії Ярославівни від 20.02.2024 про надання публічної інформації.
Зобов`язано Комунальне підприємство “Адміністративно – технічне управління” у п`ятиденний строк з дня набрання судовим рішенням законної сили надати ОСОБА_1 інформацію на запит від 20.02.2024, а саме копію наказу про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” та копію наказу про призначення Матківської Оксани Миколаївни на посаду інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову. 
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа проставляють нижче реквізиту «Підпис» на лицьовому боці останнього аркуша копії документа. Не допускається виготовляти копії документів з нерозбірливим текстом, підчистками, приписами та іншими необумовленими виправленнями. Крім того, суд першої інстанції діяв упереджено по відношенню до позивача та з порушенням норм ст. 2, 8, 9, 44, 162, 163, 171, 261 КАС України.
Також, не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове про відмову в задоволенні позову.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб відповідача є конфіденційною інформацією, оскільки не належить до посад пов`язаних зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування. Наявність інформації у третіх осіб може надати їм можливість неконтрольованого поширення (публікацій у вільному доступі), що завдасть шкоди особі, щодо якої ця інформація розповсюджується.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що у відповідь на запити позивача від 19.02.2024 та від 20.02.2024 відповідачем надано відповідь від 23.02.2024 № 2410-10-676.
До відповіді на запит долучено наступні копії документів:
- договору про надання правової допомоги № 1 від 25.01.2024, укладеного між Комунальним підприємством “Адміністративно – технічне управління” та адвокатом Бігун Зоряною Василівною;
- посадової інструкції начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”
- наказу № 142 від 01.12.2022 про затвердження посадової інструкції начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- посадової інструкції начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- посадової інструкції інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- наказу № 63/1 від 31.08.2023 про затвердження посадової інструкції начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” та посадової інструкції інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”.
Частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частини 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з приписами частини 3 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або межах повноважень та інший спосіб - на свій вибір.
Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Закон України “Про доступ до публічної інформації” визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.
Згідно з статтею 1 Закону України “Про доступ до публічної інформації” публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.
Відповідно до ст. 5 Закону № 2939-VI одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.
Згідно з ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.
Положенням п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 5) юридичні особи публічного права, державні/комунальні підприємства або державні/комунальні організації, що мають на меті одержання прибутку, господарські товариства, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток, паїв) прямо чи опосередковано належать державі та/або територіальній громаді, - щодо інформації про структуру, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага їх керівника, заступника керівника, особи, яка постійно або тимчасово обіймає посаду члена виконавчого органу чи входить до складу наглядової ради.
Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч. 4 ст. 13 Закону № 2939-VI).
Відповідно до ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.
Частина 5 ст. 19 Закону №2939-VI передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:
1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;
2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;
3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;
4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Згідно з ч. 2 ст. 22 Закону №2939-VI відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.
Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч. 3 ст. 22 Закону №2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (стаття 23 Закону №2939-VI).
Аналізуючи вищенаведені норми слід зазначити, що розпорядник інформації повинен надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту або мотивовану відмову у наданні запитуваної інформації, у разі наявності підстав, визначених статтями 21 та 22 Закону України “Про доступ до публічної інформації”.
Відтак, орган, до якого направлена заява про надання публічної інформації, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити заявника про наслідки розгляду такої заяви.
Встановлено, що до відповіді на запит позивача долучено наступні копії документів:
- договору про надання правової допомоги № 1 від 25.01.2024, укладеного між Комунальним підприємством “Адміністративно – технічне управління” та адвокатом Бігун Зоряною Василівною;
- посадової інструкції начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- наказу № 142 від 01.12.2022 про затвердження посадової інструкції начальника юридичного відділу Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- посадової інструкції начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- посадової інструкції інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”;
- наказу № 63/1 від 31.08.2023 про затвердження посадової інструкції начальника відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління” та посадової інструкції інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства “Адміністративно – технічне управління”.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про належне засвідчення відповідачем копій наданих позивачу документів з огляду на наступне.
Вимоги до оформлення документів затверджено наказом ДП "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163:2020).
Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.26 ДСТУ 4163:2020 “Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів” відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів “Згідно з оригіналом” (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії. У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчують відбитком печатки юридичної особи, структурного підрозділу (служби діловодства, служби кадрів, бухгалтерії тощо) юридичної особи або печатки “Для копій”.
З матеріалів справи видно, що копії вище наведених документів завірені належним чином і у відповідності до ДСТУ 4163:2020.
Відтак, суд першої інстанції вірно відмовив в задоволенні позовних вимог в цій частині.
В частині доводів відповідача про неможливість надання позивачу запитуваної інформації, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону №2939-VI публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
Відповідно до частини другої статті 6 Закону України “Про доступ до публічної інформації” обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:
1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;
2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;
3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про захист персональних даних” від 1 червня 2010 року № 2297-VI персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.
Поряд з тим, частинами 1, 2 ст.32 Конституції України визначено, що ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Згідно зі ст.14 Закону України “Про захист персональних даних”, поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Рішенням Конституційного Суду України № 2-рп/2012 від 20.01.2012 надано офіційне тлумачення положення частини першої та частини другої статті 32 Конституції України.
Зокрема Конституційний Суд України зазначив наступне: “…Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини...”.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що прізвище, ім`я по батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою КП “Адміністративно - технічне управління”, начальника юридичного відділу КП “Адміністративно – технічне управління”, начальника відділу нагляду за станом благоустрою КП “Адміністративно – технічне управління” не є конфіденційною інформацією, так як дані посади, пов`язані зі здійсненням функцій органів місцевого самоврядування, а тому відмова відповідача у наданні інформації, запитуваної у запиті від 20.02.2024 є протиправною, відтак суд першої інстанції вірно задовольнив позов у цій частині.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції, яким частково задоволено позов, законне та обґрунтоване, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування.
Згідно статі 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління" та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №380/18124/24 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	В. В. Гуляк