Справа № 165/3127/26
Провадження № 3/165/1113/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року м. Нововолинськ 

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Рибас А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,
за ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

встановив:

До Нововолинського міського суду Волинської області від ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 04 вересня 2026 року надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 206771, складеного 25.08.2026 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Сачуком Д.Ю., 25.08.2026 року о 23.30 год. у АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини в присутності малолітньої дитини гр. ОСОБА_2 , чим завдав психологічного болю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 206770, складеного 25.08.2026 року поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області Сачуком Д.Ю., 25.08.2026 року о 23.30 год. у АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини гр. ОСОБА_3 , а саме: хапав за шию, ображав нецензурною лайкою, чим завдав морального та фізичного болю. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
У суді ОСОБА_1 визнав обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, пояснив, що вони відповідають дійсності та між ним та його дружиною, з якою вони перебувають на стадії розлучення, дійсно сталася сварка, під час якої він вчинив інкриміновані йому дії, свою вину визнав. Разом з тим, категорично заперечив, що вчиняв домашнє насильстиво відносно дружини у присутності малолітньої дитини, або щодо самої дитини, пояснивши, що сину не має року та під час вищевказаних подій він перебував в іншій кімнаті, спав, сварки з дружиною не чув та ніяким чином на це не реагував, у зв`язку з чим заперечив свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що притягнення особи до адміністративної відповідальності здійснюється за умови повного з`ясування усіх обставин вчинення нею адміністративного правопорушення та виявлення причин, що спричинили його вчинення.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Адміністративним правопорушенням (проступком) з огляду на ст. 9 КУпАП визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 2 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи.
Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічне насильство – форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. 
Пунктом 17 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» встановлено, що фізичне насильство – форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). Згідно усталеної практики ЄСПЛ суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010, адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах і правових презумпціях.
Однією з таких правових презумпцій є закріплена у статті 62 Конституції України презумпція невинуватості, згідно якої особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи трактуються на її користь.
Згідно з ст. 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 206771 від 25.08.2026 року ставиться за провину вчинення домашнього насильства в присутності малолітньої дитини гр. ОСОБА_2 , однак з показів ОСОБА_1 , наданих у суді вбачається, що малолітній син в той час спав та перебував в іншій кімнаті, а тому щодо нього не вчинялися жодні дії, а також він не був присутній під час вчинення домашнього насильства щодо своєї матері. Письмові пояснення потерпілої ОСОБА_3 , долучені до адміністративних матеріалів, також не містять повідомлення про будь-які обставини щодо вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства стосовно неї у присутності малолітньої дитини або щодо самої дитини. 
Отже, інкриміновані ОСОБА_1 обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не доведені належними та допустимими доказами та не доводять вину особи «поза розумним сумнівом» у вчиненні вказаного правопорушення, що виключає можливість притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності. 
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення може бути винесено одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи
Постанова про закриття справи виноситься при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд приходить до наступного висновку.
Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Факт вчинення даного правопорушення підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 206771 від 25.08.2026 року та копією; рапортом, зареєстрованим в ІКС ІПНП (журналі ЄО) ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області 26.08.2026 року № 9715; поясненнями ОСОБА_3 ; копією термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 649912 від 25.08.2026 року; копією форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства; характеристикою на гр. ОСОБА_1 та поясненнями особи, наданими у суді.
Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).
Виходячи з викладеного, суддя дійшов переконання, що вказані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження з наданням номеру справи – № 165/3127/26 (провадження № 3/165/1113/26).
При визначені міри відповідальності за вчинене протиправне діяння, відповідно до ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який вперше протягом 2025 р. – 2026 р. притягується до адміністративної відповідальності, стан його здоров`я та майновий стан, ступінь його вини, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення та вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк до десяти діб.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510,00 гривень на користь держави.
Відповідно до ч. 6 ст. 283 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 173-2 і 173-6 цього Кодексу, повинна містити обґрунтування необхідності або відсутності необхідності направлення порушника на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, відповідно до ст. 39-1 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 39-1 КУпАП встановлено, що у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Згідно з ч. 6 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ч. 6 ст. 21-8 Закону України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» кривдника може бути направлено судом на проходження програми для кривдників на строк від трьох місяців до одного року у випадках, передбачених законодавством.
Суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, які організовують та забезпечують проходження кривдниками таких програм (ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 21-8 «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків» визначено порядок виконання програм для кривдників та передбачено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.
Враховуючи матеріали адміністративної справи, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності протягом 2025 р. – 2026 р., в тому числі за вчинення домашнього насильства, суд не вбачає достатньо підстав для направлення вказаної особи для проходження програми для кривдників.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у розмірі, визначеному згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 36, 40-1, 173-2, 247, 280, 283-285 КУпАП, на підставі Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, суддя, –

ухвалив:

Справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справи № 165/3127/26 та № 165/3128/26) об`єднати в одне провадження.
Присвоїти об`єднаній справі номер № 165/3127/26.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп. на користь держави (Отримувач коштів: Головне управління казначейської служби у Волинській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38009371, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р отримувача (IBAN): UA408999980313030106000003556, Код класифікації доходів бюджету 21081100).
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), р/р отримувача (IBAN): UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника, відповідно до ст. 308 КУпАП, стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя           Алла РИБАС