ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 вересня 2026 р. | Справа № 160/27071/26
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Рянська В.В., перевіривши в м. Дніпро матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування листа, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2026 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури, у якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати відповідь Самарівської окружної прокуратури від 31.08.2026 № 62-76-23 (як акт, прийнятий у межах діяльності Дніпропетровської обласної прокуратури);
- визнати протиправною бездіяльність Дніпропетровської обласної прокуратури (в особі керівника Самарівської окружної прокуратури) щодо неналежного розгляду скарги позивача від 13.08.2026 (№ МАМОЄ-015) та невжиття передбачених законом заходів реагування;
- зобов`язати Дніпропетровську обласну прокуратуру провести належну перевірку обставин, викладених у скарзі від 13.08.2026, з урахуванням усіх судових рішень у кримінальному провадженні № 12024041350001124, встановити факти невиконання висновків судів, надати мотивовану відповідь з конкретними заходами реагування (у тому числі щодо можливого дисциплінарного реагування/заміни прокурора) та забезпечити подальше належне процесуальне керівництво провадженням.
Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Публічно-правовий спір - це спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частини першої статті 4 КАС України).
Суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з пунктами 8, 9 частини першої статті 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
За змістом позовної заяви та доданих до неї документів ОСОБА_1 оскаржує лист Самарівської окружної прокуратури від 31.08.2026 № 62-76-23, яким надано відповідь на його скаргу від 13.08.2026 на бездіяльність процесуального керівника у кримінальному провадженні № 12024041350001124 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а також просить визнати протиправною бездіяльність керівника Самарівської окружної прокуратури щодо належного розгляду вказаної скарги та вжиття передбачених законом заходів реагування. Похідною позовною вимогою є зобов`язання відповідача провести належну перевірку обставин, викладених у скарзі від 13.08.2026, з урахуванням усіх судових рішень у кримінальному провадженні № 12024041350001124, встановити факти невиконання висновків судів, надати мотивовану відповідь з конкретними заходами реагування (у тому числі щодо можливого дисциплінарного реагування/заміни прокурора) та забезпечити подальше належне процесуальне керівництво провадженням.
У листі Самарівської окружної прокуратури від 31.08.2026 № 62-76-23 зазначено, зокрема, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024041350001124 триває, та роз`яснено, що відповідно до ст.ст. 303-307 Кримінального процесуального кодексу України скарги на рішення, дії або бездіяльність слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.
Спірні правовідносини стосуються діяльності Самарівської окружної прокуратури та Дніпропетровської обласної прокуратури, яка регламентована нормами Кримінального процесуального кодексу України (далі також КПК України).
Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС).
Частиною першою статті 303 КПК України визначено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. Разом з тим, частиною другою цієї ж статті обумовлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Завданнями кримінального провадження відповідно до частини першої статті 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).
Орган дізнання, досудового розслідування, прокуратури під час вчинення дій, пов`язаних із досудовим розслідуванням злочинів, не здійснюють публічно-владних управлінських функцій, а отже оскарження таких дій має відбуватися виключно за правилами, установленими КПК України.
З огляду на наведене, враховуючи характер спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що вказаний спір не є публічно-правовим і не належить до юрисдикції адміністративних судів.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.
Керуючись статтями 4, 19, 170, 242, 248, 256 КАС України, суд –

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування листа, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.
Відповідно до частини 5 статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 КАС України.

Суддя В.В. Рянська