Справа № 932/10133/26 
Провадження № 3/932/2274/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року            м. Дніпро
Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Юдіна Н.М. розглянувши матеріали, що надійшли від Головного Управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , керівника ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ» (код ЄДРПОУ 42313143), яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 163^2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 22.07.2026 №37533/04-36-04-10/42313143 посадова особа ОСОБА_1 , керівник ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ» (код ЄДРПОУ 42313143) вчинила правопорушення з питання несвоєчасного подання/неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно з декларації з податку на додану вартість за квітень 2026 року (від 20.05.2026 №9146114874) – граничний термін сплати 01.06.2026 (станом на 01.06.2026 заборгованість по даній декларації склала – 229 778 грн 67 коп), відповідно, що спричинило виникнення податкового боргу, чим порушено вимоги п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, що підтверджено актом від 25.06.2026 з питання дотримання строків подання платіжних доручень до установ банків на перерахування належної до сплати суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість. Так ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог ч. 1 ст. 163^2 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої на адресу суду не надходило.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.
У поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження та добросовісно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява №50966/99 від 14.10.2003).
Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
Статтею 277 КУпАП визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, відповідно до яких вказана справа про адміністративне правопорушення, розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ про адміністративні правопорушення порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади, а не понесення відповідальності за скоєне правопорушення дискредитує державу та руйнує моральні цінності суспільства.
Отже, суд виконав всі можливі заходи для виклику ОСОБА_1 у судове засідання, враховуючи, що остання не з`явилась за судовою повісткою та вимоги ст. 268 КУпАП, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 163-2 КУпАП неподання або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), -
тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частиною 2 ст. 256 КУпАП передбачено, що протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в податкових органах, а також процедуру складання протоколів про адміністративні правопорушення, розгляду справ про адміністративні правопорушення податковими органами, ведення діловодства у справах про адміністративні правопорушення, а також забезпечення належного розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення, встановлено Інструкцією з оформлення податковими органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 02.07.2016 № 566, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 липня 2016 року за №1046/29176 (далі - Інструкція).
Відповідно до п. 4 Розділу ІІ Інструкції зміст Протоколу повинен відповідати вимогам, викладеним у статті 256 КУпАП.
У разі неможливості складання Протоколу за місцем вчинення адміністративного правопорушення, протокол складається в податковому органі. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, запрошується до податкового органу для складання та підписання Протоколу. У запрошенні зазначаються дата, час та місце складання Протоколу. Запрошення вважається належним чином врученим, якщо воно надіслано за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто такій особі (пункт 12 розділу II Інструкції).
Згідно з пунктом 15, 16 розділу II Інструкції до Протоколу долучаються матеріали, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, та документи, що можуть свідчити про обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність особи (за наявності). Кожний документ повинен мати свої реквізити (дату, назву, підписи тощо), містити достовірну інформацію та відповідати вимогам законодавства України про адміністративні правопорушення. Якщо розгляд справ про адміністративне правопорушення віднесено до відання інших органів, належно оформлений Протокол надсилається органу, уповноваженому розглядати адміністративну справу, протягом трьох днів з дня його реєстрації. До Протоколу додаються інші матеріали справи, які є в наявності в податкових органах та які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
При прийнятті остаточного рішення суд досліджує докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення № 37533/04-36-04-10/42313143 від 22.07.2026, а саме: копію акта від 25.06.2026 “Про неподання або несвоєчасне подання посадовими особами ТОВ “ХАЙТРАНК АКТИВ” (42313143) платіжних доручень на перерахування належних до сплати податку на додану вартість за період квітень 2026 року»; копію корінця повідомлення на ім`я керівника ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ» ОСОБА_1 ; копію рекомендованого повідомлення поштового відправлення; акт від 22.07.2026 про неявку посадової особи ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ» для підписання протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №37533/04-36-04-10/42313143 від 22.07.2026 ОСОБА_1 як керівник ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ» вчинила правопорушення з питання несвоєчасного подання/неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, чим було порушено вимоги ч. 1 ст. 163^2 КУпАП.
Одночасно, диспозиція частини першої статті 163^2 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності для посадової особи за неподання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів) або несвоєчасне подання посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Тобто органом ініціатором звернення із відповідним протоколом у формулюванні обвинувачення у провину повинно ставитись одне із вищезазначених порушень, оскільки особа щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення не може бути притягнута одночасно за два порушення в межах одного й того ж обвинувачення та за фактом можливого скоєння одного порушення - неподання або несвоєчасного подання. 
Так, зміст обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення фактично полягає в тому, що вона будучи керівником ТОВ «ХАЙТРАНК АКТИВ», вчинила несвоєчасне подання/неподання до установи банку платіжного доручення на перерахування узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.163^2 КУпАП.
Разом з тим, вищевказане обвинувачення не можна визнати конкретним, оскільки воно не містить даних, які дозволяють встановити обставини за яких таке правопорушення було вчинено, вчинила ОСОБА_1 неподання або несвоєчасне подання до установи банку платіжного доручення. 
Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, його мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 надано, зокрема, копію акта “Про неподання або несвоєчасне подання посадовими особами ТОВ “ХАЙТРАНК АКТИВ” (42313143) платіжних доручень на перерахування належних до сплати податку на додану вартість за період квітень 2026 року».
Одночасно зі змісту вищезазначеного акта вбачається, що під час перевірки було встановлено неподання ТОВ "ХАЙТРАНК АКТИВ" платіжних доручень на перерахування належних до сплати сум з податку на додану вартість з юридичних осіб, що відрізняється із викладеним у протоколі обвинуваченням.
З-поміж іншого, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що протокол про адміністративне правопорушення складений 22 липня 2026 року, в той час як зі змісту корінця повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 викликалась на 20 липня 2026 року, що свідчить про те, що матеріали справи не містять відомостей про повідомлення ОСОБА_1 та її виклик до ГУ ДПС у Дніпропетровській області для складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення в її присутності на 22 липня 2026 року. 

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які дозволяють спростувати вищевказане твердження та дійти висновку про доведеність вини у вчиненні правопорушення.
Суд, зберігаючи безсторонність позбавлений можливості самостійно збирати докази на користь будь-якої із сторін провадження.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними статтею 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також статті 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно з яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
З огляду на викладене, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163^2 КУпАП в діях ОСОБА_1 не доведено.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Отже, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутності в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 163^2 КУпАП.
Керуючись статями 163^2, 247 КУпАП, а також іншими наведеними положеннями законодавства, суддя,
ПОСТАНОВИЛА:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 163^2 КУпАП — закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутності в її діях складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра.

Суддя      Н.М. Юдіна