Справа № 510/1565/26
Провадження № 2/510/2252/26

Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2026 р.    Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;
- за участю секретаря Лабановой С.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,- 

В С Т А Н О В И В:

Відповідачі позовні вимоги визнали, щодо їх задоволення не заперечували, просили розглянути справу у їх відсутності. 
Позивачі на задоволенні позовних вимог наполягали, просили про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.
В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копії паспортів сторін по справі; копія договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.07.2025р.; копі договору забудови від 07.06.1976р.; копії розписок від 20.07.2025р.; копія технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачі звернувся до суду із вищезгаданими вимогами до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , зазначивши, що 20.07.2025 р. між ними та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю належного відповідачам житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 за 80000 грн. 20.07.2025р. сторони уклали між собою відповідний письмовий договір. В той же день позивачі передали відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передали документи на будинок, ключі від нього та саму нерухомість в натурі. У майбутньому відповідачі пообіцяли позивачам укласти договір купівлі-продажу нерухомості в нотаріальному порядку. 
Після вчинення правочину позивачі розпорядились щодо догляду за придбаною нерухомістю, зробили там ремонт, сплачують всі необхідні комунальні платежі. З метою нотаріального засвідчення правочину позивачі неодноразово звертались до відповідачів, однак вони від посвідчення договору ухилялись, на прохання позивачів про зустріч не реагують, мотивуючи нестачею вільного часу. Пізніше, при зустрічі, відповідачі пояснили, що засвідчити угоду в нотаріальному порядку неможливо, оскільки будинок належить їм на праві власності на підставі договору забудови від 07.06.1976р., однак вони не зареєстрували належне їм право власності у Державному реєстрі речових прав. 
При зверненні до відповідних органів із питанням про переоформлення документації на будинок на себе, позивачам було роз`яснено, що зробити це неможливо, оскільки у сторін відсутній правовстановлюючий, належним чином завірений документ на доказ вчинення правочину. Враховуючи вищенаведене, позивачі вимушені були звернутися із позовом до суду.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
За ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно : було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Також не підлягає віндикації майно, що було продане набувачу у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Відповідно до ч.3 ст. 388 ЦК України майно набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, може бути витребуване в усіх випадках.
Згідно із ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК України, майно не може бути витребуване у нього. Згідно ст. 397 ЦК України, володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Право володіння чужим майном може належати одночасно двом або більше особам. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. 
Враховуючи вищевикладені засади законодавства, сторони у справі – позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є добросовісними набувачами, оскільки на час укладення письмової угоди про купівлю-продаж житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , вони не знали і не могла знати про те, що відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мали права на відчуження нерухомості, у зв`язку із тим, що вони належним чином не оформили право власності на житловий будинок. Отже, вбачаються правові підстави для набуття позивачами права власності на вищевказану нерухомість, як добросовісними набувачами в рівних частках кожному (по частині).
Як вже зазначалося вище, між позивачами та відповідачами була досягнута домовленість про купівлю-продаж нерухомості, згідно якої відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 продали, а позивачі купили житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 за 80000 грн. 20.07.2025р. позивачі передали відповідачам обумовлену суму, а відповідачі передала позивачам документи на будинок (які були в наявності) за цією ж адресою. Оскільки на момент укладення угоди сторони не мали змоги засвідчити договір нотаріально, вони домовилися зробити це згодом. Оскільки це виявилося неможливим, позивачі звернулись до суду із відповідним позовом. 
Виходячи із вищенаведеного, угода (правочин) між сторонами відбулася, вона виконана в повному обсязі, нею були припиненні обов`язки відповідачів щодо житлового будинку та встановленні права на нерухомість у позивачів як добросовісних набувачів, тому є правові підстави визнати право власності на нерухомість за позивачами, як добросовісними набувачами. 
Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 16, 330, 388, 397, 657 ЦК України, -
В И Р І Ш И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 (по частині кожному).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Вячеслав ДУДНИК