ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6904/26 Справа № 176/5145/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Ю. В. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року м. Дніпро 

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Пищиди М.М.
суддів – Ткаченко І.Ю., Свистунової О.В.
за участю секретаря судового засідання – Літвінова І.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 1224555600:02:004:0121 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП №010283 виданого 13.12.2001 року Лихівської селищною радою народних депутатів.
З метою оформлення відчуження зазначеної земельної ділянки, ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори, де йому стало відомо, що в архівному Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження, арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 2597214, яке зареєстровано 16.11.2005 року П`ятихатською державною нотаріальною конторою на підставі постанови АЕ №915592 від 07.11.2005 року державної виконавчої служби м.П`ятихатки.
При зверненні 10.12.2025 року представником позивача до відповідача з вимогою про зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , відповідачем було надано відповідь, що на виконанні перебувало виконавче провадження №17091885 з примусового виконання виконавчого листа №2-721 виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області від 06.12.2002 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яке було відкрито 06.02.2006. Виконавче провадження закінчено 14.01.2014 року та знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. Тому, законодавчі підстави для зняття арешту з нерухомого майна, відсутні. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власника земельної ділянки.
Враховуючи зазначене, позивач просив суд припинити в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження №2597214 від 16.11.2005 року - арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений на підставі постанови серії АЕ №915592 від 07.11.2005 року державного виконавця Державної виконавчої служби м.П`ятихатки. Вирішити питання стосовно судових витрат.
Рішенням П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2026 року позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Сербін Богдан Олександрович до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту, - задоволено.
Припинено в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження №2597214 від 16.11.2005 року - арешт нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений на підставі постанови серії АЕ №915592 від 07.11.2005 року державного виконавця Державної виконавчої служби м.П`ятихатки.
Стягнуто з Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору - 969 (дев`ятсот шістдесят дев`ять) гривень та витрат на отримання професійної правничої допомоги - 5000 (п`ять тисяч) гривень.
Не погодившись з вказаним рішенням суду, Жовтоводсько-П`ятихатський відділ державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Розглянувши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 1224555600:02:004:0121, що розташована на території Лихівської селищної ради, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ДП №010283 виданого 13.12.2001 року Лихівської селищною радою народних депутатів. (зворот.бік а.с.9-10)
Листом Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) від 15.12.2025 року за вих.№127310 повідомлено представника позивача ОСОБА_3 - адвоката Сербіна Б.О. про те, що на виконанні перебувало виконавче провадження №17091885 з примусового виконання виконавчого листа №2-721 виданого П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області від 06.12.2002 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , яке було відкрито 06.02.2006. Згідно актуальної інформації з Державного реєстру речових прав, встановлено наявність записів про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 2597214, зареєстрованого 16.11.2005 року, відносно ОСОБА_1 , об`єкт обтяження:невизначене майно, все майно, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, АЕ №915592 від 07.11.2005, заявник Відділ державної виконавчої служби м.П`ятихатки. Виконавче провадження закінчено 14.01.2014 року та знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання. На сьогоднішній день не можливо встановити чи погашена заборгованість зі сплати аліментів. Тому, законодавчі підстави відсутні для зняття арешту з нерухомого майна. Наявний арешт порушує права позивача, так як він не має можливості реалізувати свої права, як власника земельної ділянки.(а.с.6)
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №456698347 від 16.12.2025 року ОСОБА_1 . Міститься запис про арешт нерухомого майна від 16.11.2005 року за №2597214, підстава обтяження: постанова АЕ №915592, 07.11.2005 року про арешт майна, заявник: Державна виконавча служба; об`єкт обтяження:невизначене майно, все майно в межах суми 8473,95 грн.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі провадження у зв`язку з якими накладався арешт закінчено, то наявність такого на даний час є невиправданим втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції не можна погодитись.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 статті 4 ЦПК України).
На підставі частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.
Нормами цивільного процесуального законодавства визначено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
Статтею 175 ЦПК України встановлено, що, викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.
Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів та обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи: суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (див. висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).
Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18).
З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є вимога ОСОБА_1 про звільнення з-під арешту нерухомого майна ОСОБА_1 , що був накладений на підставі постанови серії АЕ №915592 від 07.11.2005 року державного виконавця Державної виконавчої служби м.П`ятихатки.
Проте ОСОБА_1 пред`явив позовні вимоги до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса), який не є ані боржником, ані особою, в інтересах якої накладено арешт на спірне нерухоме майно.
При цьому, стягувачка ОСОБА_2 , в інтересах якої і був накладений арешт в межах виконавчого провадження , як відповідач залучена не була. Клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача позивач не заявляв.
Оскільки заміна неналежного відповідача або залучення іншої особи в якості співвідповідача передбачає розгляд справи спочатку на стадії розгляду справи судом першої інстанції, апеляційний суд, в силу своїх повноважень, передбачених статтями 367, 374 ЦПК України, вказаних порушень усунути не може, так як спір між належними сторонами попередньо повинен розглядатись судом першої інстанції.
Оскільки позивач пред`явив позов до неналежного відповідача, а ухвалене рішення у справі впливає на права та інтереси ОСОБА_2 , оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про відмову у задоволенні позову.
При цьому, ухвалене судове рішення не перешкоджає ОСОБА_1 , звернутись до суду з аналогічним позовом до належного відповідача.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина перша статті 133 ЦПК України).
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
При подачі апеляційної скарги скаржником сплачено судовий збір у сумі 1453, 44 грн, який, у зв`язку з відмовою в позові, підлягає стягненню на його користь з позивача.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) - задовольнити.
Рішення П?ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 27 березня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
В позові ОСОБА_1 до Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) про звільнення майна з-під арешту відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Жовтоводсько-П`ятихатського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) 1453 грн 44 коп судового збору, 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Вступна та резолютивна частини постанови проголошені “22” липня 2026 року.
Повний текст постанови складено “23” липня 2026 року.

Головуючий:

Судді: