Справа № 945/808/26 
Провадження № 2/477/1506/26   

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року м. Миколаїв

Вітовський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі - судді Полішко В.В., з секретарем – Хлибовою Г.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Вітовського районного суду Миколаївської області за правилами спрощеного позовного провадженняцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2026 року представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , який зареєстрований 22 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №459. 
В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що позивач з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 22 червня 2013 року.
Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають разом, водночас спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. 

Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Строк на примирення не надавати. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, вважається таким, що повідомлений судом про дату, час і місце судового засідання належним чином. Відзив відповідачем не подано.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив наступне. 
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 22 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції серії НОМЕР_1 , сторони уклали шлюб 22 червня 2013 року, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління, актовий запис № 459. Під час державної реєстрації шлюбу позивачем прізвище не змінено (а.с.6).
Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 01 листопада 2013 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 9); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22 листопада 2018 року, серії НОМЕР_3 (а.с. 7).
Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо місця проживання дітей та розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. 
Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем.
Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 є таким, що підлягає задоволенню. 
Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1064,96 грн. 
Керуючись статями 258, 259, 263, 265 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 22 червня 2013 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , актовий запис №459, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_4 , судовий збір у сумі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. 

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Вітовський районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карки платника податків НОМЕР_4 ; 
відповідач – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В.Полішко