Справа №295/5751/26
Категорія 59
2/295/3656/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.07.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі: 
головуючого - судді Кузнєцова Д.В., 
за участі секретаря судового засідання – Карпішиної С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засідання в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення коштів
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача в порядку спадкування неодержане за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії у сумі 377 703,10 грн.
В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/9535/20 зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік. На виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було проведено донарахування коштів з 17.07.2018 року по 30.06.2024 року у розмірі 377 703,10 грн., проте за життя матері позивача указана сума коштів виплачена не була. Спадкоємцем після смерті матері позивача є ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 15.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження.
04.05.2026 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю та необґрунтованістю (а.с. 21-25). Заперечення проти позову відповідач обґрунтовує тим, що згідно заяви №916 від 20.03.2025 року та доданих до неї документів відповідно до статті 52 Закону №1058 право на фактичне отримання відповідної суми перейшло до позивача. Зазначив, що постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2025 р. №821 було затверджено Порядок здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень (далі – Порядок №821), яка набрала чинності 17.07.2025, визначено механізм здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату сум пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень, зокрема, за період, що передує даті набрання чинності рішенням суду, за джерелами їх виплати (фінансування). Також представник звертає увагу, що у відповідності до порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного грошового утримання суддям у відставці), призначених на виконання судових рішень, затвердженого постановою КМУ № 821 від 14.07.2025, та заяви про виплату недоотриманої пенсії № 916 від 20.03.2025 року про виплату недоотриманої пенсії за померлу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 проведено виплату коштів в сумі 866,05 грн., а тому станом на 24.04.2026 року залишок заборгованості по судовому рішенню від 07.07.2021 по справі №240/9535/20 за період з 17.07.2018 по 30.06.2024 складає 376 837,05 грн. До відзиву на позовну заяву додано копію довідки про здійснення виплати на виконання рішення суду, де вказано що ОСОБА_1 проведено виплату коштів в сумі 866,05 грн. Станом на 01.05.2026 року залишок заборгованості по судовому рішенню від 07.07.2021 по справі №240/9535/20 за період з 17.07.2018 року по 30.06.2024 року становить 376 837,05 грн.
В судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві заявила клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Представник відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечує щодо задоволення позову в повному обсязі з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Вивчивши й дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності та кожен окремо, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 , є дочкою ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження та про укладення шлюбу (а.с. 9-10).
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року у справі №240/9535/20 за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, позов задоволено та, серед іншого, зобов`язано управління здійснити із 17.07.2018 нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону № 796-XII, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). 
Як слідує з доданої ГУ ПФУ в Житомирській області до відзиву довідки про здійснення виплати на виконання рішення суду відповідачем була проведена виплата ОСОБА_1 коштів в розмірі 866,05 грн. та станом на 01.05.2026 року залишок заборгованості по судовому рішенню від 07.07.2021 року по справі № 240/9535/20 за період з 17.07.2018 року по 30.06.2024 року становить 376 837,05 грн. (а.с. 30).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 8).
Згідно з довідкою Овруцької державної нотаріальної контори від 25.12.2025 року №2531/02-14 єдиним спадкоємцем за законом майна ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її дочка ОСОБА_1 (а.с. 12).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомогу зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Тлумачення статті 1227 ЦК України свідчить, що:
- цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно що б спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.
Крім цього, за правилами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно зі ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Таким чином, на переконання суду, право позивача на одержання недоотриманої пенсії після смерті матері відповідачем порушено і підлягає судовому захисту, так як у позивача відсутня інша можливість захистити порушене право.
У постанові від 27.11.2019 року у справі №2-а/1741/2009 Верховний Суд дійшов до висновку, що захист прав спадкоємців на отримання призначених, але не отриманих спадкодавцем пенсії, повинен відбуватися шляхом звернення з позовом до органу Пенсійного фонду в порядку цивільного судочинства, а не шляхом заміни сторони у виконавчому провадженні, яке закінчено.
Судом встановлено, що позивач, як спадкоємець після смерті ОСОБА_2 має право на отримання невиплачених пенсійних коштів, на підставі положень ст. 1227 ЦК України, норм ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Аналізуючи надані сторонами докази, які наявні у матеріалах справи, суд не може погодитися із заявленим ОСОБА_1 до стягнення розміром недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в сумі 377 703,10 грн. та вважає належним й допустимим доказом актуального розміру заборгованості на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду у справі №240/9535/20 довідку про здійснення виплати на виконання рішення суду, долучено до матеріалів справи органом Пенсійного фонду України.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню та з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню недоотримані за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати в сумі 376 837,05 грн., розмір яких підтверджений належними та допустимими доказами.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3 768,44 грн. судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. 2, 10-13, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 1216, 1218, 1220, 1227, 1261, 1268-1270 ЦК України, суд
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом недоотримане за життя її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.07.2021 року у справі №240/9535/20 у розмірі 376 837,05 грн.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 768,44 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, адреса: м. Житомир, вул. О. Ольжича, 7, код ЄДРПОУ 13559341.

Суддя