ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2026 року 
м. Київ
справа № 320/5031/23
адміністративне провадження № К/990/10348/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Загороднюка А.Г.,  Соколова В.М., 
розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу № 320/5031/23
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії
за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хомич Іван Олександрович, 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року (колегія суддів у складі: судді-доповідача Ключковича В.Ю., суддів Беспалова О.О., Ганечко О.М.), 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
1. У березні 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє адвокат Хомич Іван Олександрович, звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної гвардії України (далі - відповідач), у якому просила:
1.1. визнати протиправною бездіяльність щодо непроведення перерахунку та виплати з 01.02.2020 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення нездійснення перерахунку та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум;
1.2. зобов`язати перерахувати та виплатити з 01.02.2020 суми грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення.
2. На обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що під час її звільнення відповідач допустив порушення щодо нарахування та виплати їй належних сум грошового забезпечення без урахування тієї обставини, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 в справі № 826/6453/18 були скасовані внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704 та відновлено його попередню редакцію, відповідно до якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення такої розрахункової величини як «прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року», на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, а не із застосуванням розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018», як це було запроваджено скасованими змінами.
2.1. Позивачка пояснювала, що на її звернення до відповідача здійснити відповідні нарахування згідно з редакцією пункту 4 Постанови № 704 після вказаного судового рішення, у зв`язку з чим оформити й надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлений грошовий атестат та довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення за 24 календарні місяці перед звільненням, відповідач листом від 09.12.2022 № 27/11/З-С-1832 відмовив у здійсненні такого перерахунку грошового забезпечення у зв`язку з тим, що за період із 01.03.2018 і до моменту відповіді зміни до пункту 4 Постанови № 704 в частині порядку визначення розміру посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців Національної гвардії України не вносилися.
2.2. Уважаючи, що з 29.01.2020 [дата набрання законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 в справі № 826/6453/18] грошове забезпечення всіх військовослужбовців, яким воно нараховується та виплачується на підставі Постанови № 704, має бути перераховане в сторону збільшення шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту як мінімум на прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2020, який становить 2102 грн, а на 01.01.2021 - 2270 грн, а не на прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01.01.2018, який становив 1762 грн. 
Установлені судами фактичні обставини справи
3.  ОСОБА_1 з листопада 2021 року перебуває на пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
4. Позивачка звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок та видати їй оновлені грошовий атестат та довідки про розмір грошового забезпечення позивача на 2020-2021 роки з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії. А також - перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, які були виплачені при звільненні.
5. Листом від 09.12.2022 № 27/11/3-С-1832 відповідач відмовив у виготовлені нового грошового атестата, довідок та відповідних виплатах, оскільки на те немає законних підстав.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
6. Київський окружний адміністративний суд рішенням від 26.12.2023 адміністративний позов задовольнив частково, визнав протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язав перерахувати та виплатити з 01.02.2020 грошове забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії. У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.
6.1. Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що питання щодо перерахунку та виплати позивачці одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
6.2. За висновками Київського окружного адміністративного суду, оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії на виконання цього рішення суду, підстави уважати, що права позивача в зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені, немає.
7. Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 26.12.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково: 
7.1. рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 скасував та ухвалив нову постанову, якою:
7.1.1. у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо непроведення перерахунку та зобов`язання перерахувати та виплатити з 01.02.2020 грошового забезпечення ОСОБА_1 з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення відмовив;
7.1.2. позовні вимоги ОСОБА_1 про визнати протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення залишив без розгляду.
7.2. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вказав про те, що Постановою № 704 затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців. Пунктом 3 цієї Постанови встановлено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
7.2.1. Додаток 2 до Постанови № 704 містить схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту, водночас додаток 2 не містить посилань, що грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців Національної гвардії змінюється через зростання прожиткового мінімуму.
7.2.2. Між тим 11.11.2015 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988). 
7.2.3. Уперше Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Національної гвардії України затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.06.2014 № 596. У подальшому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.03.2018 № 172 затверджено Схеми тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Національної гвардії України, у примітках до яких указано, що посадові оклади за тарифними розрядами визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт. 
7.2.4. Тож суд апеляційної інстанції зауважив, що в Національній гвардії несуть службу військовослужбовці, утім, як випливає з указаних норм, їх грошове забезпечення регулюються наказами Міністерства внутрішніх справ України, а додаток 2 до Постанови № 704 не містить взагалі ніякої деталізації порядку розрахунку грошового забезпечення офіцерського складу Національної гвардії.
7.2.5. У підсумку суд апеляційної інстанції вказав, що визнання протиправним та скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 в справі № 826/6453/18 пункту 6 Постанови № 704 не створює для позивачки жодних наслідків.
7.3. Поряд із цим Шостий апеляційний адміністративний суд уважав, що позивачка пропустила строк звернення до суду, визначений частиною другою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), з позовними вимогами про зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення, оскільки, як установлено з матеріалів справи, грошовий атестат № 18 виданий позивачці у травні 2021 року, поряд із цим до суду з цим позовом вона звернулася в березні 2023 року, тому залишив без розгляду її позовні вимоги в означеній частині.
Короткий зміст й обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у суді касаційної інстанції
8. Не погодившись із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.12.2023 в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хомич І.О., звернулася до Верховного Суду (далі - Суд) із цією касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
8.1. Ця касаційна скарга подана з підстав, передбачених пунктом 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у зв`язку з відсутністю висновку Верховного Суду щодо питання застосування пункту 4 Постанови № 704 стосовно військовослужбовців Національної гвардії України.
8.2. Скаржниця наводить доводи про те, що суд апеляційної інстанції під час вирішення цієї справи помилково керувався Постановою № 988, а також усупереч частині другій статті 19 Закону України від 24.08.2023 № 3354-ІХ «Про нормотворчу діяльність» застосував положення наказу Міністерства внутрішніх справ України від 03.03.2018 № 172 «Про затвердження схем тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Національної гвардії України», які суперечать нормі пункту 4 Постанови № 704.
8.3. ОСОБА_1 зауважує, що Постановою № 704 затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2.
8.4. На виконання пункту 5 та з урахуванням додатків 1, 2 до Постанови № 704 з метою визначення посадових окладів осіб офіцерського складу Національної гвардії України було прийнято наказ Міністерства внутрішніх справ України від 03.03.2018 № 172, яким затверджено Схеми тарифних розрядів за посадами офіцерського складу Національної Гвардії України, які, за доводами скаржниці, лише деталізували тарифні розряди та тарифні коефіцієнти для всіх посад та установ, що є в структурі органів Національної гвардії України.
8.5. Також скаржниця наполягає, що Постанова № 988 не регулює порядку нарахування грошового забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України, а регулює нарахування грошового забезпечення поліцейським, до яких військовослужбовці Національної гвардії України не належать.
8.6. Крім того, позивачка вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та позбавлення її можливості скористатися правом подати заяву, у якій указати причини поважності пропуску строку звернення до суду відповідно до статті 123 КАС України у частині залишення без розгляду позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання перерахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення.
9. Ухвалою Суду від 02.04.2024 визнано поважними підстави пропуску ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Хомич І.О., строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 у справі № 320/5031/23, поновлено пропущений із поважних причин процесуальний строк та відкрито касаційне провадження.
10. Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, за змістом якого просить у задоволенні касаційної скарги відмовити з мотивів безпідставності та необґрунтованості її доводів, а оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін як таке, що є законним та обґрунтованим. 
11. Ухвалою Верховного Суду в складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 20.08.2026 завершено підготовчі дії в справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статей 340 та 345 КАС України.
Висновки Верховного Суду
Оцінка висновків суду апеляційної інстанції, рішення якого є предметом перегляду, та аргументів учасників справи
12. З метою визначення меж розгляду справи Верховним Судом належить застосовувати правила статті 341 КАС України, відповідно до яких суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
13. Водночас суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.
14. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 4-7 частини третьої статті 353, абзацом другим частини першої статті 354 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 341 КАС України).
15. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, Верховний Суд керується зазначеним нижче.
16. Спір у цій справі виник у зв`язку з непроведенням позивачці перерахунку та виплати з 01.02.2020 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також щодо перерахунку та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення.
17. Слід констатувати, що після відкриття касаційного провадження в цій справі Верховний Суд у постанові від 26.02.2025 в справі № 580/5664/23 в подібних правовідносинах сформував правові висновки щодо застосування пункту 4 Постанови № 704 стосовно військовослужбовців Національної гвардії України та вказав про таке.
18. Частиною першою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
19. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
19.1. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
20. Грошове забезпечення виплачується в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
20.1. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина четверта статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
21. При цьому слід зазначити, що 16.03.2014 набрав чинності Закон України «Про Національну гвардію України» від 13.03.2014 № 876-VII (далі - Закон № 876-VII), який визначає правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження.
22. Згідно з частиною другою статті 21 Закону № 876-VII військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
23. Грошове забезпечення військовослужбовців Національної гвардії України здійснюється в порядку та розмірах, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
23.1. Порядок і розміри грошового забезпечення та заохочення резервістів Національної гвардії України визначаються Кабінетом Міністрів України (частина шоста статті 21 Закону № 876-VII).
24. 30.08.2017 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 704, пунктом 1 якої затвердив, зокрема:
тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1;
схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2.
25. Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
26. Пунктом 3 Постанови № 704 визначено, що виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).
27. З огляду на це, наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 № 200 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам (далі - Інструкція № 200), яка визначає порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі - військові частини).
28. У преамбулі вказаного наказу зазначено, що його видано відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (зі змінами) та з метою визначення порядку й умов виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України.
29. У пункті 4 зазначеного Наказу встановлено, що цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
30. З огляду на викладене, Верховний Суд доходить висновку, що право на перерахунок грошового забезпечення з урахуванням положень Постанови № 704 мають, зокрема, особи офіцерського складу Національної гвардії України.
31. Такий висновок відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 20.11.2024 в справі № 520/16322/23, від 26.11.2024 в справі № 320/46484/23.
32. Крім того, варто зауважити, що пунктом 4 Постанови № 704 (у первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
33. 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
34. Пунктом 6 Постанови № 103 внесено зміни до Постанови № 704, унаслідок яких пункт 4 цієї Постанови викладено в новій редакції, а саме: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14». Зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.
35. Отже, з 01.01.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу застосовується така розрахункова величина, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018».
36. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 в справі № 826/6453/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 20.10.2022, визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704.
37. Указаною постановою скасовані зміни, зокрема до пункту 4 Постанови № 704, та відновлено його попередню редакцію (на 30.07.2018), згідно з якою розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, установленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
38. Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
39. Верховний Суд, зокрема, у постановах від 15.06.2023 в справі № 380/13603/21, від 30.04.2025 в справі № 620/9741/24 та інших виснував, що оскільки зміни, унесені Постановою № 103, зокрема, до пункту 4 Постанови № 704, визнані у судовому порядку нечинними, то з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 Постанови № 704, яка діяла до зазначених змін і в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується розрахункова величина «прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня календарного року», а не «прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 01.01.2018».
40. 12.05.2023 Кабінет Міністрів України ухвалив постанову № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704», пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший у такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
41. Пунктом 3 Постанови № 481 установлено, що видатки, пов`язані з виконанням пункту 2 цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, передбачених у державному бюджеті на відповідний рік для утримання відповідних державних органів.
42. Отже, із дня набрання чинності Постановою № 481 [20.05.2023] Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини «прожитковий мінімум для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня календарного року» запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762 грн.
43. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 щодо перерахунку та виплатити з 01.02.2020 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 01.01.2020, на 01.01.2021, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704, а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, а також у зв`язку зі змінами розмірів посадового окладу, окладу за військове звання та, відповідно, додаткових видів грошового забезпечення.
44. Реагуючи на доводи позивачки про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та залишення її позову без розгляду в частині перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, Суд указує про таке.
45. Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, установленого цим Кодексом або іншими законами.
46. Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
47. Отже, КАС України передбачає можливість установлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
48. Верховний Суд у постанові від 25.04.2023 в справі № 380/15245/22 сформував висновок щодо строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці військовослужбовців, відповідно до якого, вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, Суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
49. Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, унесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
50. Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:
50.1. «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
50.2. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».
51. З метою забезпечення єдності практики вирішення спорів у правовідносинах щодо застосування приписів статті 233 КЗпП України, судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду (далі - Судова палата) здійснила перегляд судового рішення в справі № 460/21394/23.
52. У постанові від 21.03.2025 Судова палата відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду у складі колегій Касаційного адміністративного суду, зокрема, від 29.01.2025 в справі № 500/6880/23 та від 28.08.2024 в справі № 580/9690/23, у яких Верховний Суд до правовідносин щодо перерахунку індексації грошового забезпечення військовослужбовця за 2016-2018 роки застосував статтю 233 КЗпП України у редакції, що набула чинності з 19.07.2022, оскільки саме вона була чинною на момент звернення позивачів до суду з позовом (жовтень 2023 року).
52.1. У зазначеній постанові Судова палата дійшла висновку, що, якщо мають місце тривалі правові відносини, які виникли під час дії статті 233 КЗпП України, у редакції, що була чинною до 19.07.2022, та були припинені на момент чинності дії статті 233 КЗпП України в редакції Закону № 2352-ІХ, то в такому випадку правове регулювання здійснюється таким чином: правовідносини, які мають місце у період до 19.07.2022, підлягають правовому регулюванню згідно з положенням статті 233 КЗпП України (у попередній редакції); у період із 19.07.2022 підлягають застосуванню норми статті 233 КЗпП України (у редакції Закону № 2352-ІХ).
52.2. Судова палата сформувала єдиний підхід до нових змін у законодавстві, які обмежують строк звернення до суду з трудовими спорами до трьох місяців, а саме: такі зміни не поширюються на події, які мали місце до 19.07.2022. Зокрема, для стягнення заробітної плати, яка належить працівнику за період до цієї дати, залишається можливість звернення без обмежень у часі згідно з попередньою редакцією закону.
53. Висновки суду апеляційної інстанції про те, що строк звернення до суду в цій справі визначається статтею 233 КЗпП України в редакції, чинній на день звільнення позивачки та отримання грошового атестатв, спростовуються правовою позицією Судової палати, оскільки до спірних правовідносин, що виникли до 19.07.2022, підлягають застосуванню положення цієї статті в попередній редакції, яка не передбачала обмеження строку звернення до суду. Верховний Суд не вбачає підстав для відступу від зазначеного висновку Судової палати.
54. Повертаючись до обставин справи, що є предметом розгляду, у контексті зазначених висновків Судової палати, Верховний Суд констатує, що звернення до суду з позовом щодо оскарження перерахунку та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку встановлюється положеннями частини другої статті 233 КЗпП України в редакції до 19.07.2022, яка визначає право особи на звернення до суду із позовом щодо перерахунку виплату всіх сум, що належать при звільненні у відставку, з урахуванням ознайомлення позивачки з грошовим атестатом у травні 2021 року, та не обмежується будь-яким строком.
55. З огляду на зазначене, висновки суду апеляційної інстанції про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 8 частини першої статті 240 КАС України свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а тому доводи касаційної скарги були підтверджені й у цій частині.
56. На підставі наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції помилково скасував законне й обґрунтоване рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2023, який повно та правильно встановив обставини справи, ухваливши правильне по суті спору судове рішення, яке позивачка просить залишити без змін.
57. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково й залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.
58. Відповідно до приписів статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково й залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 Кодексу межах установить, що суд апеляційної інстанції скасував судове рішення, яке відповідає закону.
59. З урахуванням зазначеного касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2023 в справі № 320/5031/23 - скасуванню, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.07.2023 - залишенню в силі.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хомич Іван Олександрович, задовольнити.
2. Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2023 року скасувати, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді | Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк   В.М. Соколов