ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

04 серпня 2026 року | м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/2531/24
Головуючий у першій інстанції – Хоменко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1129/26

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
головуючого-судді: Онищенко О.І.
суддів: Любчика О.В., Шарапової О.Л.
секретар: Шкарупа Ю.В. 
Позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
Відповідачі: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», Чернігівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»
Особи, які подали апеляційну скаргу: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Чернігівгаз», Чернігівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про відшкодування матеріальної, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії (суддя Хоменко Л.В.), ухвалене у м.Чернігів, 
В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просили cтягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 кошти, зняті з банківської картки по виконавчому провадженню (за виключенням повернутих за ухвалою суду про поворот виконання судового наказу сум) в розмірі 707,58 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50000 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду (непередбачені витрати позивачки через протиправні дії відповідача) в сумі 67005,88 грн; стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 249 000 грн; зобов`язати Чернігівську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» укласти належним чином договір на транспортування газу до власного будинку позивача ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , та виконати дії і роботи в розумний термін, завчасно погодивши з позивачем: а) приєднати газову трубу на точці приєднання, шляхом зварювання. Земляні роботи при заглибленні до точки приєднання виконати з дотриманням правил монтажу газових труб, не пошкодивши центральний телефонний кабель, який пролягає на глибині 50-60 см до будинку і був пошкоджений під час виконання земляних робіт працівниками відповідача. Оскільки місце точки приєднання розміщене навпроти хвіртки по вул.Озерна, тому необхідно виконати земляні роботи без пошкодження дорожнього покриття та покриття біля хвіртки, тобто привести до належного початкового стану. У разі пошкодження дорожнього покриття, відповідач за власні кошти має привести до початкового стану місце прилеглої території на АДРЕСА_1 (місце загального користування і площа ділянки поряд із хвірткою, де розміщена точка приєднання); б) демонтувати лічильник, який повірений відповідачем і має всі необхідні документи та упаковку, склавши акт демонтажу з вказанням всіх показників щодо обладнання (цілісний, новий, не ушкоджений, не бувший у користуванні); в) привести проектно-кошторисну документацію у відповідність з вимогами щодо погодження службами відповідача, передбачені у ПКД, яка знаходиться у майстра дільниці відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» ОСОБА_3 ; г) встановити новий сучасний лічильник газу в приміщенні будинку позивача, згідно ПКД, своєчасно повіривши його (без протермінування повірки) та санкціоновано підключити газопостачання до оселі, оформивши належним чином необхідну документацію. Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 отримав 04 жовтня 2017 року за договором дарування від матері ОСОБА_2 у подарунок будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в якому було повністю відключене газове опалювальне обладнання. 27 вересня 2018 року позивач підписав Заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, а також договір про надання послуг з погодження проектно-кошторисної документації. ОСОБА_2 за власні кошти придбала лічильник газу і сплатила за погодження проектно-кошторисної документації 391,01 грн. 18 лютого 2020 року позивач отримав рахунок від відповідача на суму 308,38 грн за доставку природного газу, хоча такі послуги він не замовляв на 2020 рік і не мав упевненості, що буде планувати отримати послуги з доставки газу на 2021 рік. 15 червня 2020 року ОСОБА_1 у присутності матері ОСОБА_2 підписав договір про надання послуг з припинення газопостачання та отримав рахунок на суму 340,64 грн, а 03 вересня 2020 року підписав Договір підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання та отримав рахунок на оплату в сумі 669,00 грн. 15 червня 2020 року старий лічильник було демонтовано, а газова труба опломбована ззовні будинку. За доводами позивачів, від них вимагали перепогодження проектно-кошторисної документації, оплату за це, нарахували за виконання Локального кошторису на будівельні роботи по реконструкції системи газопостачання 51 662 грн, а також встановили не новий лічильник газу, який придбавала ОСОБА_2 . За заявою позивачів щодо дотримання відповідачами вимог законодавства НКРЕКП виявила порушення з боку АТ «Чернігівгаз». 03 лютого 2023 року Чернігівським районним судом винесено судовий наказ про стягнення заборгованості, який згодом було скасовано за заявою позивача. Проте приватний виконавець стягнув кошти в розмірі 1707,39 грн, з яких було повернуто ОСОБА_1 лише 999,81 грн. Позивачі вказують, що вони знаходяться під негативним впливом відповідача стосовно недобросовісного ставлення, як споживачів послуг, що призвело до розладів здоров`я ОСОБА_2 , до зриву нервової системи, порушення сну, частих хвилювань, що вимагало надмірного прийому ліків. Від отриманої інформації про арешт банківських рахунків матір позивача отримала гострий стрес та відчула складні розлади здоров`я, із-за чого довелось не плановано звертатися до лікарів, придбавати непередбачено ліки та тривало приймати лікування. Вважають, що існує причинно-наслідковий зв`язок між навмисне спланованими тривалими протизаконними діями відповідача, які систематично порушують права позивачів, і станом здоров`я позивачки, ускладненнями в роботі організму, розладами здоров`я після отриманих гострих стресів, адже позивачка не могла самостійно (несанкціоновано) підключитись до газової мережі, щоб газом опалювати в зимовий період 2020-2021р. кімнату будинку, де постійно проживає позивачка ОСОБА_2 - людина з інвалідністю. 
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року відмовлено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до Акціонерного товариства «Оператор Газорозподільної системи «Чернігівгаз», Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення матеріальної, моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії. Рішення суду мотивовано тим, що Чернігівська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» є відокремленим підрозділом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» та не є юридичною особою, а тому не може бути належним відповідачем у справі. Належним відповідачем мало б бути Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України». Відмовляючи у задоволенні вимоги про стягнення 707,58 грн, суд виходив з того, що ці витрати не є коштами, які стягнуті за рішенням суду, яке скасоване за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу, а тому вони не підлягають поверненню в порядку повороту виконання рішення суду. Суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 50 000 грн моральної шкоди відповідно до обгрунтування мотивів її заподіяння, наведених у позовній заяві, є похідними від цих вимог, а тому позовні вимоги у цій частині також не підлягають задоволенню. Крім того, судом першої інстанції встановлено, що договірні відносини з Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» виникли у позивача ОСОБА_1 відповідно до заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутових споживачів), відповідно до якого він є Споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 та від його імені проводились відповідні оплати, пов`язані з цими правовідносинами, тому підстав для повернення цих коштів на користь ОСОБА_2 суд не вбачає. Позовні вимоги про стягнення цих сум на користь ОСОБА_1 суду не заявлялись. Позивач ОСОБА_2 не надала суду доказів (довідок з місця проживання, тощо), що вона проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з постачання та розподілу природного газу. Позовні вимоги у частині стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в сумі 249 000 грн, яка позивачем обгрунтована погіршенням стану здоров`я у зв`язку з діями відповідача та необхідності тривалого та періодичного лікування, не підлягають задоволенню у зв`язку з непідтвердженням належними та допустимими доказами, не підтвердженням причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою ОСОБА_2 моральною шкодою. Оскільки позивачам відмовлено у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, понесені ними витрати на професійну правничу допомогу покладаються на них та не підлягають відшкодуванню.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 просять вказане рішення суду скасувати і постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» продовжує надавати послуги із газопостачання споживачам, разом із АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» мають одне місцезнаходження за однією адресою, проте всі розбіжності, неточності зарахування коштів без належного обліку, зміни в назвах підприємства і підрозділів заводять в оману позивачів, що призводить до втрати ними матеріальних коштів, втрати здоров`я. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вказують, що оскільки лічильник газу, повірений відповідачем, монтований після наполягання позивачів змінити чужий лічильник на новий, придбаний позивачами, не був підключений і не перевірена його робота, то лічильник треба демонтувати, скласти про це акт, вказавши, що він цілісний та неушкоджений, не введений в експлуатацію, з документами та упаковкою буде переданий відповідачу, за що відповідач має повернути кошти в повному обсязі. За доводами позивачів, відповідач навмисно створив ситуацію, ніби загубилися документи, які ОСОБА_2 особисто надала для чергового повторного перепогодження, необґрунтовано та в розріз з умовами договорів вимагає повторної оплати за виконані роботи з суттєвим порушенням умов договорів, нетактовне, грубе ставлення до позивачів, як споживачів послуг, що призводить до хвилювань, нервового потрясіння, отриманих гострих стресів та інших розладів здоров`я. Вказують, що відповідач не виконав вимоги Сектору НКРЕП щодо термінового приведення своїх дій у відповідність до вимог чинного законодавства. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаються, що суд не звернув уваги на той факт, що з вини відповідача не відбулося своєчасного підключення газу до їх домоволодіння, що є суттєвим порушенням законодавства України про захист прав споживачів послуг і одним із причинно-наслідкових зв`язків між протиправними діями відповідача та станом здоров`я позивачів. За доводами позивачів, з вини відповідача суду була надана недостовірна інформація, на підставі якої було видано судовий наказ, а згодом стягнуто грошові кошти, частину яких не повернуто. 
У відзиві на апеляційну скаргу Чернігівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» просить залишити без задоволення апеляційну скаргу позивачів, а рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач вказує, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» є новим оператором газорозподільної системи, який здійснює діяльність на підставі ліцензії, незалежно від діяльності попереднього оператора. При цьому жодними нормативно-правовими актами не передбачено правонаступництва ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», отже Чернігівська філія жодним чином не порушувала вимоги чинного законодавства щодо позивачів. За доводами відповідача, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не дотрималися встановленого порядку відновлення газопостачання та укладення договору, на момент виникнення спірних правовідносин письмових звернень до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії про укладення договору на розподіл природного газу, відновлення газопостачання та проведення комплексного технічного огляду для усунення порушень зафіксовано не було. При цьому позивачі відмовилися від виконання обов`язкових умов для укладання договору та проведення робіт, а саме необхідного пакету документів, заповнення та актуалізації персональних даних. Звертає увагу, що з огляду на пояснення ОСОБА_2 щодо відсутності остаточного рішення про необхідність отримання послуг з розподілу природного газу, позовні вимоги про примусове укладення договору та виконання робіт є безпідставними та передчасними, а також свідчать про відсутність об`єктивного порушення прав позивачів з боку ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернігівської філії.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» просить залишити подану апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач посилається на те, що він ухвалу суду про скасування судового наказу, яка не оскаржена позивачем, добровільно виконав, сплативши всю стягнуту суму коштів. У той же час 707,58 грн є витратами виконавчого провадження, підстав для стягнення яких позивачами не обґрунтовано. За доводами відповідача, заподіяння моральної шкоди позивачам не підтверджено належними та допустимими доказами по справі, відсутній причинно-наслідковий зв`язок між предметом спору та моральною шкодою. АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» вважає, що умови договору підряду на виконання робіт з реконструкції систем газопостачання №29А140-8311-20 від 03 вересня 2020 року відповідачем не виконано в зв`язку із невиконанням позивачем зустрічного зобов`язання – не забезпечено виконання вимог проектно-кошторисної документації. Також відповідач звертає увагу, що надані позивачами докази свідчать про виникнення хвороб у ОСОБА_2 , принаймні, ще в 2008 році, постійне тривале лікування та, як наслідок, встановлення інвалідності ще в 2009 році. 
Подання учасниками справи відповіді на відзив на апеляційну скаргу не передбачено чинним ЦПК України, а тому така відповідь, подана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , до уваги судом апеляційної інстанції не приймається. 
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.
По справі встановлено, що на підставі Договору дарування житлового будинку від 04 жовтня 2017 року ОСОБА_1 є власником житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-17 т.1).
27 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), в якій зазначені персоніфіковані дані споживача, зокрема назва та опис об`єкта – приватний будинок, адреса об`єкта – АДРЕСА_1 , перелік газових приладів: котел – 1шт, плита газова – 1 шт.; кількість зареєстрованих осіб – 0; планові об`єми споживання газу у розрізі календарних місяців – 0 (а.с.19 т.1). 
27 вересня 2018 року між ПАТ по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг на погодження умов ПКД, вартість яких становить 391,01 грн (а.с.21 т.1), які було оплачено замовником 29 вересня 2018 року, що підтверджується квитанцією на а.с. 23 т.1.
18 лютого 2020 року Оператором газорозподільних систем АТ «Чернігівгаз» споживачу ОСОБА_1 було виставлено рахунок за розподіл (доставку) природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , за лютий 2020 року в сумі 308,38 грн, з яких: 102,80 грн нараховано за січень, 102,80 грн – плата за лютий, 102,80 грн - плата за березень (а.с.25 т.1).
20 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Чернігівгаз» із письмовою заявою, в якій просив зняти нарахування в сумі 308,38 грн за послуги з розподілу (доставки) природного газу, оскільки він не користується вказаними послугами з 28 лютого 2017 року (а.с.26 т.1).
04 березня 2020 року АТ «Чернігівгаз» надало відповідь на вказану заяву, в якій вказувало, що з 24 грудня 2019 року НКРЕКП змінила порядок оплати послуг з розподілу (доставки) газу і з 01 січня 2020 року споживачі газу по всій Україні отримують окрему платіжку на оплату послуг з розподілу (доставки) газу до оселі. Роз`яснено, що за розподіл (доставку) газу необхідно сплачувати, навіть якщо споживач не використовує газ в окремі періоди (а.с.27 т.1).
16 березня 2020 року ОСОБА_1 повторно звернувся до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» з письмовою заявою зняти з нарахування оплату в сумі 308,38 грн за розподіл (доставку) природного газу згідно з рахунком № НОМЕР_1 . Вказував, що сплачувати за послугу з розподілу газу, якою він не користується, не замовляв і не планує у 2020 році користуватися, він категорично відмовляється (а.с.28 т.1).
15 червня 2020 року між АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» та ОСОБА_1 укладено Договір №32А140-4792-20 про припинення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за що позивачем сплачено 340,64 грн (а.с. 29, 33 т.1).
03 вересня 2020 року між ОСОБА_1 (замовник) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (виконавець) укладено Договір №29А140-8311-20 підряду на виконання робіт з реконструкції системи газопостачання, за умовами якого реконструкція системи газопостачання об`єкту замовника передбачає поетапне виконання виконавцем наступних робіт: приймання в експлуатацію системи газопостачання об`єкта замовника; пуск газу в газове обладнання об`єкта газопостачання. Об`єкт замовника (будинок одноквартирний) розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Реконструкція здійснюється на підставі документа – заяви замовника та відповідно до вимог проектно-кошторисної документації на реконструкцію системи газопостачання об`єкту замовника, розробку якої забезпечує замовник. Вартість робіт становить 669 грн, які сплачені ОСОБА_1 04 вересня 2020 року (а.с.30, 31, 34 т.1). 
На підставі договору підряду №29А140-8311-20 від 03 вересня 2020 року ОСОБА_1 (замовник) та АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» (виконавець) підписано Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №70014563, відповідно до якого виконавцем були виконані роботи з приймання в експлуатацію об`єктів після реконструкції для фізичних осіб, претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт не має (а.с.32 т.1).
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» із заявою, в якій вказував, що він своєчасно сплачував усі рахунки АТ «Чернігівгаз», проте станом на 26 жовтня 2020 року газ не підключено. Просив терміново передати майстру дільниці всю необхідну документацію для прийняття в експлуатацію об`єкта газифікації (а.с.37 т.1).
У відповіді на вказану заяву 03 листопада 2020 року АТ «Чернігівгаз» повідомило, що при прийнятті в експлуатацію об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Оператора ГРМ було виявлено недоліки, які необхідно усунути. Для отримання акту з зауваженнями рекомендовано звернутися до Центру обслуговування клієнтів (а.с.38 т.1).
24 листопада 2020 року головним інженером Чернігівського відділення Семенцем О.М. складено Акт №р-3966-140-1120, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 , за замовленням ОСОБА_1 монтажно-будівельною організацією ПП «Чернігівгазсталь» повинні проводитися демонтаж газопроводу до ОП, заміна ЛГ зі зміною місця встановлення, зміна місця встановлення ПГ, проте наявні зауваження: проектна документація не відповідає вимогам ДСТУ Б А.2.4-4:2009 «Основні вимоги до проектної та робочої документації»; проектна документація не відповідає вимогам ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання»; проектна документація не погоджена управлінням експлуатації АТ «Чернігівгаз» після набрання чинності ДБН В.2.5-20:2018 «Газопостачання», у зв`язку з чим необхідно розробити проект реконструкції системи газопостачання у відповідності з діючими на теперішній час вимогами ДБН та ДСТУ і погодити його в управліннях метрології та експлуатації АТ «Чернігівгаз» (а.с.39 т.1).
17 грудня 2020 року ОСОБА_2 придбала в ТОВ «Епіцентр К» газову плиту Greta GG 57 вартістю 3 333 грн, що підтверджується копією фіскального чека (а.с.57 т.1), а 01 липня 2021 року на підставі її заяви газову плиту було повернуто до ТОВ «Епіцентр К» (а.с.57 зворот т.1).

18 грудня 2020 року ОСОБА_1 сплатив 760 грн за відновлений проект газифікації буд. АДРЕСА_1 , погоджений 09 жовтня 2018 року та 25 вересня 2020 року АТ «Чернігівгаз» (а.с.40).
29 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Голови правління АТ «Чернігівгаз» із письмовою заявою, в якій просив виконати роботи по повторному перепогодженню проектної документації, яка відновлена «Чернігівгазбуд» та були двічі погодженими 09 жовтня 2018 року та 25 вересня 2020 року (а.с.41 т.1).
Відповідно до Протоколу погодження робочого проекту за адресою: с.Брусилів, вул.Озерна, 3, (ГПВ, реконструкція) від 19 січня 2021 року зазначені зауваження, а саме: відсутній договір та оплата робіт на погодження ПКД, акт здачі приймання робіт; заява замовника на розроблення проекту не містить підпису, відсутнє погодження управління метрології; наявна неповна інформація по ст. 5 «Завод-виробник» (а.с.42 т.1).
Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи №2-1-1 на реконструкцію системи газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 загальна вартість робіт становить 51 662 грн (а.с.43-45 т.1).
04 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до голови правління АТ «Чернігівгаз» із письмовою заявою з проханням терміново втрутитися в питання чергового перепогодження відновленої проектної документації на реконструкцію системи газопостачання його житлового будинку, на яку надано відповідь про необхідність звернення до «Клієнтського простору» організації з заявою на погодження проектно-кошторисної документації та отримання рахунку на оплату (а.с.46, 47 т.1).
02 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до НКРЕКП із заявою, в якій просив провести перевірку законності вимог від АТ «Чернігівгаз» та надати можливість підключити газопостачання до його будинку (а.с.48 т.1).
Згідно з листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), від 25 березня 2021 року АТ «Чернігівгаз» зобов`язано терміново привести свої дії у відповідність до вимог чинного законодавства. При цьому встановлено, що 25 вересня 2020 року AT «Чернігівгаз» було погоджено проектну документацію позивача 2018 року і не було висунуто переліку зауважень, тому станом на 28 жовтня 2020 року у Оператора ГРМ вже не було підстав висувати додаткові зауваження по тому ж проекту (а.с.49-51 т.1).
26 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до АТ «Чернігівгаз» заяву про розірвання договору з розподілу природного газу у формі Заяви-приєднання від 27 вересня 2018 року у зв`язку із порушенням строків виконання робіт по прийняттю в експлуатацію об`єкта (реконструкція системи газопостачання по заміні лічильника та установки опалювального котла), невиконання вимог НКРЕКП, обмеження і порушення прав заявника, як споживача, в отриманні можливості ознайомитися зі змістом проекту договору (а.с.55 т.1).
08 вересня 2021 року АТ «Чернігівгаз» направило позивачу вимогу про сплату 751,71 грн заборгованості за розподіл природного газу, з якою останній не погодився (а.с.56, 58 т.1).
У своїх листах від 04 жовтня 2021 року і від 27 грудня 2022 року АТ «Чернігівгаз» повідомляло про наявність у позивача заборгованості в розмірі відповідно 781,70 грн та 730,83 грн (а.с.61, 63 т.1).
02 вересня 2021 року ОСОБА_1 сплатив 20,88 грн за розподіл газу за період 01.01.2020-01.06.2020 (а.с.59 т.1).
27 грудня 2022 року Чернігівський районний суд Чернігівської області видав судовий наказ, яким стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2021 року в розмірі 751 грн 71 коп., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 , та судовий збір в розмірі 248 грн 10 коп. за подання заяви.
Судовий наказ було звернуто до примусового виконання і з арештованих рахунків боржника 24 квітня 2023 року було стягнуто 1 707,39 грн, які були розподілені наступним чином: 999,81 грн – перераховано на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» як кошти, стягнуті за виконавчим документом, 607,60 грн – витрати виконавчого провадження, 99,98 грн – основна винагорода приватного виконавця (а.с.64, 65, 71 т.1).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. від 26 квітня 2023 року виконавче провадження з виконання судового наказу закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення (а.с.67 т.1).
За заявою ОСОБА_1 ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2023 року судовий наказ скасовано (а.с.74-76 т.1), а ухвалою від 29 січня 2024 року допущено поворот виконання судового наказу та стягнуто з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 кошти в сумі 999 грн 81 коп., що складається з заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу - 751 грн 71 коп., та 248 грн 10 коп. - судового збору, стягнені за судовим наказом Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 грудня 2022 року; в задоволенні решти вимог заяви відмовлено.
У зв`язку із порушенням умов договору №29А140-8311-20 від 03 вересня 2020 року та договору з погодження проектно-кошторисної документації від 27 вересня 2018 року, а також зобов`язання придбавати лічильник газу за власний рахунок позивач направив АТ «Чернігівгаз» претензію на суму 2540,01 грн (а.с.82 т.1), на яку отримав відмову в поверненні коштів, оскільки роботи були виконані відповідно до укладених договорів (а.с.83 т.1).
Правовідносини, які виникають між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодексом ГРМ), Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, газовидобувне підприємство, споживач.

У статті 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
У пункті 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Споживачем природного газу (споживачем) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором.
Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Відповідно до постанови НКРЕКП №807 від 19 червня 2017 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу на території м.Чернігова та Чернігівської області було видано ПАТ «Чернігівгаз».
За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) 27 вересня 2018 року з оператором ГРМ ПАТ «Чернігівгаз».
Проте постановою НКРЕКП №2227 від 29 листопада 2023 року зупинено Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» дію ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу у зв`язку з передачею цілісного майнового комплексу з розподілу природного газу іншому суб`єкту господарювання, який отримав відповідну ліцензію; зобов`язано АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до 31 грудня 2024 року передати відповідно до договору грошові кошти та майно (рухоме та нерухоме), належне АТ «Чернігівгаз» на праві власності, для забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» невиконаних АТ «Чернігівгаз» зобов`язань за періоди провадження ним господарської діяльності з розподілу природного газу (а.с.178 т.1).
Згідно з уточненою позовною заявою ОСОБА_1 і ОСОБА_2 позовні вимоги про зобов`язання укласти належним чином договір на транспортування газу до будинку та виконати дії і роботи в розумний термін, завчасно погодивши з позивачем: а) приєднати газову трубу на точці приєднання, шляхом зварювання...; б) демонтувати лічильник, який повірений відповідачем і має всі необхідні документи та упаковку, склавши акт демонтажу…; в) привести проектно-кошторисну документацію у відповідність з вимогами щодо погодження службами відповідача…; г) встановити новий сучасний лічильник газу в приміщенні будинку позивача… заявлено до Чернігівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Статтею 48 ЦПК України встановлено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
У п.1.2. Положення про Чернігівську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» зазначено, що філія є відокремленим підрозділом Товариства, здійснює свою діяльність від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» і не має статусу юридичної особи. 
Суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вищевказані позовні вимоги заявлено до неналежного відповідача, оскільки Чернігівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» не має статусу юридичної особи. 
Доводи апеляційної скарги, що всі підприємства ТОВ «Газорозподільні мережі України» і АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» мають одне місцезнаходження за адресою: м.Чернігів, вул. Любецька, буд.68, не можуть бути прийняті судом до уваги, враховуючи, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» є іншим суб`єктом господарювання з розподілу природного газу і не є правонаступником АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».
Колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат виконавчого провадження.
Так, відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу (ч.1 ст.170 ЦПК України). 
Згідно з ч.3 ст.171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 травня 2023 року за заявою ОСОБА_1 скасовано судовий наказ від 27 грудня 2022 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» заборгованість за послугу розподілу природного газу за період з 01 січня 2020 року по 31 серпня 2021 року в розмірі 751 грн 71 коп., яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 та судовий збір в розмірі 248 грн 10 коп. за подання заяви.
У порядку повороту виконання судового наказу ОСОБА_1 повернуто грошові кошти, стягнуті за виконавчим документом, окрім витрат виконавчого провадження в розмірі 707,58 грн, з яких: 607,60 грн (витрати виконавчого провадження) та 99,98 грн (винагорода приватного виконавця).
Як правильно встановлено судом першої інстанції, кошти виконавчого провадження не перераховувалися Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», а є витратами виконавчого провадження, відповідно відсутні підстави для їх стягнення з відповідача. 
Крім того, ухвала про скасування судового наказу не містить висновку суду щодо відсутності заборгованості чи необгрунтованості вимог стягувача і стягувач не позбавлений права після скасування судового наказу звернутися до суду із вимогами про стягнення заборгованості в порядку позовного провадження. Отже відсутні підстави стверджувати про незаконність дій відповідача при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу і, як наслідок, стягнення з ОСОБА_1 витрат виконавчого провадження.
Враховуючи, що заявлені позовні вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 моральної шкоди є похідними від вимог про відшкодування йому матеріальної шкоди, в задоволенні яких відмовлено, правильним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 50000 грн. 
У позовній заяві ОСОБА_2 , ОСОБА_1 здійснено розрахунок матеріальних витрат, які має відшкодувати відповідач, зокрема позивачці ОСОБА_2 , на суму 67 005,88 грн, а саме: за погодження ПКД – 391,01 грн; за надання послуг з припинення газопостачання – 340,64 грн; за виконання робіт з реконструкції системи газопостачання – 669 грн; за придбаний позивачкою лічильник газу вартістю 1480 грн; за відновлений проект газифікації – 760 грн; пеня 157,57 грн; за юридичні послуги на суму 28 990 грн з комісією банку; поштові відправлення, папір для друку, виготовлення ксерокопій та придбання DVD-дисків для запису відеоінформації, витрати на лікування, діагностичні процедури, медичні послуги, транспортні витрати, за придбані електрообігрівачі – 34 080,46 грн.
За матеріалами справи встановлено, що платником у квитанціях про оплату: за погодження ПКД, пуск газу, прийняття в експлуатацію об`єкта газифікації, за відновлений проект газифікації зазначений ОСОБА_1 і як відправник коштів, і як власник житлового будинку, до якого надавалися оплачені послуги. При цьому в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 надавав належним чином засвідчену довіреність на представлення його інтересів матір`ю.
Враховуючи викладене, є правильним висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення вказаних коштів на користь ОСОБА_2 . У той же час ОСОБА_1 не заявляв позовних про стягнення цих коштів на свою користь.
Належним чином позивачкою не обгрунтовано необхідність придбання нею обігрівача для використання в с.Брусилів, враховуючи, що ОСОБА_2 має у власності житло в м.Чернігові і нею не надано доказів, що будинок в с.Брусилів використовується нею для власного постійного проживання.
Витрати за юридичні послуги (на професійну правничу допомогу) не є матеріальною шкодою, не входять до складу ціни позову, а є судовими витратами, які підлягають стягненню в порядку розподілу судових витрат за ст.141 ЦПК України.
Отже, включення позивачами оплаченої ними юридичної допомоги до складу матеріальної шкоди, яка, на їх думку, підлягає стягненню з відповідача на користь ОСОБА_2 , є безпідставним.
Згідно з доданими до позову документами ОСОБА_2 має захворювання з 2009 року, інвалідність 3 групи встановлена їй у березні 2009 року (причина – загальне захворювання).
Позивачами не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і необхідністю проведення позивачці ОСОБА_2 медичних процедур, вартість яких нею включена в розрахунок відшкодування матеріальної шкоди.
Надані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 квитки на проїзд не можуть бути визнані підтвердженням факту приїзду ОСОБА_2 саме з метою відвідування відповідача.
Позивачами кошти за погодження проектно-кошторисної документації та за послуги з припинення газопостачання були сплачені за фактично надані відповідачем послуги, а тому підстави для їх стягнення на користь позивачів відсутні.
Згідно з частинами першою - другою статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Вирішуючи спір у частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_2 не підтверджено належними та допустимими доказами причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та завданою їй моральною шкодою, обгрунтовано відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено, у відповідності до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України відсутні підстави для стягнення на їхню користь витрат на професійну правничу допомогу, про що правильно зазначено судом першої інстанції.
Не заслуговують на увагу дови апеляційної скарги щодо незрозумілості і неточності зарахування відповідачем коштів без належного їх обліку, оскільки кошти за надані послуги сплачувались на конкретні банківські рахунки із зазначенням всіх реквізитів, у тому числі і призначення платежів.
Не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи твердження позивачів про факт вимагання у ОСОБА_2 працівниками АТ «Чернігівгаз» коштів за переоформлення права власності на сина. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає оскаржуване судове рішення достатньо вмотивованим та таким, що містить висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
Апеляційним судом не встановлено підстав для висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони, хоча пункт 1 статті 6 і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент (рішення у справі «RUIZ TORIYA v. SPAINE», заява від 09 грудня 1994 року № 18390/91, § 29). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «HIRVISAARI v. FINLAND», заява від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 2).
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 7 серпня 2026 року.

Головуючий: Судді: