Справа №295/12141/26
Категорія 307
3/295/3030/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Костенко С.М. розглянув матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , має інвалідність 2-ї, і.к. НОМЕР_1 , -
в с т а н о в и в :
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 04.07.2026 року о 19 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчиняв психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою до своєї дружини ОСОБА_2 , чим своїми діями вчиняв домашнє насильство.
Крім того, відповідно до протоколу проект Незалежності, 108, ОСОБА_1 вчиняв психологічне насильство, а саме ображав нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою до своєї дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 , чим своїми діями вчиняв домашнє насильство.
Оскільки справи стосуються однієї особи, справи підлягають об`єднанню. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04.07.2026 між ним та дружиною виник обоюдний конфлікт, вони ображали один одного, однак погроз фізичної розправи він не висловлював. Конфлікт виник через непорозуміння між ними. Наразі конфлікт вичерпано, вони проживають однією сім`єю. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, відеозаписи з боді камер поліцейських, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністратині правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріпленні положення, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. The United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".
Щодо обґрунтованості поширення на вказану категорію справ гарантій Конвенції необхідно зазначити таке.
Якість складання протоколу є дуже важливою стадією оформлення справи про адміністративне правопорушення, й фактично є «обвинуваченням» держави щодо особи, що потребує належного до цього ставлення.
Відповідно звернуто увагу уповноважених осіб на необхідності дотримання правил та процедур під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, належному фіксуванні доказів вчинення правопорушення та їх зберіганні тощо.
У справах проти України ЄСПЛ розглядав питання про віднесення правопорушень, передбачених КпАП, до «кримінального аспекту» в розумінні Конвенції, що, з огляду на суворість передбаченого покарання правопорушення, не є незначним та такі адміністративні провадженні слід вважати по суті кримінальними і такими, що вимагають застосування всіх гарантій статті 6 Конвенції.
Одночасно практика Європейського суду з прав людини щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення зосереджена навколо фундаментальних засад здійснення правосуддя у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, забезпеченні дотримання положень Конвенції в частині реалізації статті 6, яка гарантує кожному право на справедливий суд.
Відповідно до Закону України «Про попередження насильства в сім`ї» від 15 листопада 2001 року насильство в сім`ї – будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім`ї стосовно іншого члена сім`ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім`ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров`ю. 
Об`єктивна сторона ст. 173-2 КУпАП полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Звернення до різних органів державної влади, зокрема правоохоронних, свідчить про наявність конфлікту між сторонами, і самі по собі не підтверджують факту вчинення домашнього насильства.
Психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали школи психічному здоров`ю особи.
Однак важливо розрізняти поняття "сварка", "конфлікт", "насильство".
Сварка - гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами.
Насильство - умисне застосування фізичної сили або влади, виконане реально або здійснене у вигляді погрози, спрямоване проти себе, проти іншої особи, групи осіб або громади, результатом є (або з високою ймовірністю може настати) отримання тілесних ушкоджень, смерті, психологічної травми, відхилення в розвитку або різного роду шкода.
Психологічне насильство — це будь-яке зловживання, яке є емоційним, а не фізичним. Він може включати в себе будь-яке слово від словесного зловживання та постійну критику до більш витончених тактик, таких як залякування, маніпуляції та відмову будь-коли бути задоволеними від дій інших. 
Конфлікт - особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів та поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
На підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протоколи про адміністративні правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , рапорт поліцейського, форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копію термінового заборонного припису стосовно кривдника, відеозаписи з боді камер поліцейських.
Як вбачається зміст протоколів про адміністративні правопорушення не має відомостей про те, в чому саме виразилося психологічне насильство, які наслідки воно спричинило потерпілим, а лише констатація факту вчинення психологічного насильства: «вчинив психологічне насильство" стосовно дружини ОСОБА_2 , в присутності дитини ОСОБА_3 . Отже органом який склав адміністративні протоколи порушено вимоги ч.1 ст. 256 КУпАП, оскільки норма ст. 173-2 КУпАП має описово-бланкетний характер. В протоколі не відображено, які наслідки настали для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в результаті дій ОСОБА_1 , їх зміст не розкрито, а лише зазначено «чим своїми діями вчиняв домашнє насильство». В даному випадку висунуті ОСОБА_1 обвинувачення є неконкретними, що у свою чергу позбавляє останнього знати в чому він обвинувачується.
З досліджених в судовому засіданні відеозаписів, встановлено факт наявності сварки між подруддям, однак вказане не підтверджує факт вчинення домашнього насильства. 
Під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 вчиняє домашнє насильство відносно своєї дружини в присутності дитини, протоколи складено лише на підставі пояснень ОСОБА_2 , без належної перевірки.
Таким чином, судом встановлено, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу правопорушень, передбачених ст.ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП, що свідчить про відсутність вини, а відтак робить неможливим притягнення його до адміністративної відповідальності за даною статтею.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинності.
Обов`язок щодо збирання доказі покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно с п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
З огляду на наведені обставини, матеріали справи відносно ОСОБА_1 не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення останнім інкримінованих адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП., що виключає провадження у справі та підлягає закриттю. 
Керуючись ст. 247,283, 284, КУпАП суд, -
п о с т а н о в и в :
Об`єднати в одне провадження справи №295/12141/26, 295/12142/26.
Справі присвоїти № 295/12141/26.
Провадження у справі про адміністративні правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ст.ст. 173-2 ч.1, 173-2 ч.2 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її прийняття.

Суддя С.М. Костенко