Справа № 317/1032/26
Провадження № 2/466/2833/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.07.2026            м.Львів
Шевченківський районний суд м. Львова у складі:
головуючої судді Торської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Гавдульського Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

в с т а н о в и в :

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з неї заборгованість за кредитним договором №731761 від 03.10.2021 року у розмірі 16 884,00 грн., а також судовий збір та витрати на правову допомогу.
Свої вимоги мотивує тим, що 03.10.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія Джобер» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №731761 на суму 6 000,00 грн. строком на 29 днів із фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,9%. Первісним кредитором виконані умови договору та перераховані кошти згідно договору, однак відповідачкою умови договору не виконані, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 16 884,00 грн. Зазначає, що відповідно до договорів відступлення права вимоги до ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллекшн» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором №731761 від 03.10.2021 року. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.
Ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 23.02.2026 матеріали вказаної цивільної справи передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Львова.
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 04.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Не погоджуючись з поданим позовом, від представника відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відзив обґрунтовує тим, що відсутні належні та достатні докази, що підтверджують перерахування коштів, неможливо встановити дійсність здійснення переказу коштів. Вказує, що проценти нараховані понад строк кредитування, який становить 29 днів та є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та більш ніж втричі перевищують визначену договором суму до повернення відсотків. Окрім цього, зазначає, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості за кредитним договором. Щодо стягнення з відповідача судових витрат вказує, що заявлений розмір вимог є надмірним у зв`язку із тим, що справа є типовою, позовну заяву не розписано деталізовано.
В подальшому, від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якому просив задоволити позов у повному обсязі.
Обґрунтовує таке тим, що перерахування коштів підтверджується листом ТОВ «САНРАЙЗ ФІНАНС» з якого вбачається, що 03.10.2021 було проведено транзакцію на суму 6 000,00 грн, маска картки — НОМЕР_1 . Зазначає, що не мають доступу до повного номера банківської картки відповідачки, оскільки ця інформація є банківською таємницею.
Щодо нарахування відсотків вказує, що відповідачка, укладаючи кредитний договір з ТОВ «ФК «ДЖОБЕР», погодилась на умови кредитного договору, яким передбачена автопролонгація, не більш ніж на 70 календарних днів, в період якої діє підвищена процентна ставка, у розмірі 2,9 % від суми кредиту в день. Щодо судових витрат зазначає, що такі є розумними та доведеними, а доводи представника відповідача необґрунтовані.
В судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви зазначив про те, що в разі його неявки просить розгляд справи здійснювати без його участі.
Представник відповідачки в судове засідання не з`явився, просив проводити розгляд справи без їх участі, підтримав доводи викладені у відзиві, просив відмовити у задоволенні позову. 
Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, із застосуванням аналізу вимог чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 03.10.2021 між ТОВ «ФК Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №731761.
Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на наступних умовах: сума кредиту - 6 000,00 грн; строк на який надається кредит - 29 днів, фіксована процентна ставка у розмірі 1,90% за 1 (один) день користування Кредитом, період автопролонгації не може застосовуватися більше ніж на 70 календарних днів, підвищена ставка діж в період пролонгації у розмірі 2,9% від суми кредиту в день.
Договір укладено в електронній формі, підписаний ОСОБА_1 електронним цифровим підписом - одноразовим ідентифікатором G9069.
Факт перерахування кредитних коштів на банківську картку № НОМЕР_2 , підтверджується листом, наданим ТОВ «Санрайз Фінанс».
30.11.2023 року між ТОВ «Джобер» позивачем укладено договір факторингу №1-30/11/2023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №731761 від 03.10.2021 року.
Як вбачається із матеріалів справи, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №731761 від 03.10.2021, станом на 16.12.2025 складає 16 884,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 10 884,00 грн. - заборгованість за сумою відсотків.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.ч.12, 13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Згідно ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Згідно з п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, судом встановлено, що між ТОВ «Джобер» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами.
30.11.2023 року між ТзОВ «Джобер» позивачем укладено договір факторингу №1-30/11/2023, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором №731761 від 03.10.2021 року.
Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями статті 516 Цивільного кодексу України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі статтею 1080 Цивільного кодексу України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Таким чином, позивач набув право вимоги до відповідача.
Щодо покликання представника відповідача у відзиві на неправомірність нарахованих відсотків суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України - гривні у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, у розмірі та порядку, встановлених Договором. Тип кредиту - кредит.
Загальний розмір наданого кредиту (сума коштів, які кредитодавець зобов`язується надати позичальникові за цим Договором) складає 6 000 грн (пункт 1.2 договору).
Строк, на який надається кредит, складає 29 календарних днів з моменту підписання цього Договору та перерахування (видачі) коштів позичальнику, а саме: з 03.10.2021 по 31.10.2021 включно (пункт 1.3 договору).
Процентна ставка за кредитом становить 1.90 % від суми кредиту в день. Тип процентної ставки - фіксована. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту, а у разі часткового погашення - на непогашену частину (пункт 1.4 договору).
Згідно п.9.4.3. Кредитного договору, сторони погодили, що у випадку несплати позичальником заборгованості за кредитом до запланованої дати повернення кредиту, цей договір вважатиметься автоматично продовженим (автопролонгованим), а строк користування кредитом – продовженим.
Автоматичне продовження (пролонгація) дії договору може застосовуватися неодноразово, але не більше ніж на 70 календарних днів в сукупності такої пролонгації. (пункт 9.4.3.2. договору)
Пунктом 9.4.3.2. договору передбачено, що в період автопролонгації діє підвищена процентна ставка в розмірі 2.9% від суми кредиту в день.
Згідно виписки з особового рахунку за кредитним договором, станом на 26 грудня 2025 року загальний розмір заборгованості за кредитним договором № 684574 від 01.06.2021 становить 16 884,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 6 000,00 грн; простроченої заборгованості за процентами в розмірі 10 884,00 грн.
Відповідно, за період з 03.10.2021 по 31.10.2021 позивач, виходячи з розміру кредиту 6 000,00 грн., має право на стягнення з відповідачки відсотків на рівні 1,90% щодня (загальна сума за 29 днів * 114 грн./день = 3 306 грн.), що було узгоджено між сторонами.
За період з 01.11.2021 по 09.01.2022 (70 днів) позивач, виходячи з розміру кредиту 6 000,00 грн., має право на стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом у розмірі 174,00 грн. на день (2,90% в день), що складає 12 180,00 грн. Разом з тим позивачем пред`явлено суму стягнення відсотків у розмірі 10 884,00 грн.
З огляду на те, що позивачем заявлено до стягнення суму процентів у розмірі, меншому від суми, яка могла бути нарахована відповідно до умов договору, а відтак відсутні підстави щодо неправомірності таких процентів.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2662,40 грн. судового збору.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав копію договору про надання правововї допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК Айкон Дебт Коллеккшн» та адвокатом Пархомчуком С.В., додатковою угодою №1 до договору про надання правової допомоги №09/07/2025 від 09.07.2025, довіреністю від 09.07.2025.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 13 000,00 грн.
Під час вирішення питання про стягнення витрат на професійну правову допомогу, суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц у постанові від 19.02.2020 року. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі є завищеними, враховуючи категорію справи та час, який захисник міг би витратити на підготовку матеріалів. В цій частині заявлених вимог слід стягнути з відповідачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., що буде співрозмірним, на думку суду, з ринковими цінами адвокатських послуг, та складністю вказаної цивільної справи.
Керуючись ст.ст. 2, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» заборгованість за кредитним договором №731761 від 03.10.2021 у розмірі 16 884 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн» понесені витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони в справі:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Айкон Дебт Коллекшн», код ЄДРПОУ 44002941, адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Саперне Поле, 12, інше нежитлове приміщення 1008 
Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Текст рішення складено та підписано 23.07.2026 року.

Суддя         І.В. Торська