Справа № 357/2688/26
3/357/1457/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2026 м. Біла Церква
Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Клепа Тетяна Володимирівна, розглянувши матеріали, що надійшли з Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП: в матеріалах справи немає, 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Дейнеки С.Л., 
У С Т А Н О В И В:
30.01.2026 о 02:30 год на вул. Соборній в с. Озерна Білоцерківського району Київської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai I30» з р.н. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер або в найближчому медичному закладі у лікаря нарколога водій категорично відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
За вказаним фактом стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578933 від 30.01.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. 
Зважаючи на те, що від ОСОБА_1 заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а також на те, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвокат Дейнека С.Л. до суду подав клопотання, у якому просив закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає протокол про адміністративне правопорушення незаконним та таким, що складений з істотним порушенням вимог законодавства, а провадження у справі підлягає закриттю, з огляду на наступне.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи жодним чином не свідчать і не підтверджують, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом у момент його руху та/або зупинки та не вбачається сам факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , натомість чітко видно як працівники поліції підходять до автомобіля, в якому ОСОБА_1 знаходиться на задньому сидінні транспортного засобу, як пасажир, та пояснює, що його, як пасажира, перевозить інша особа, що перебуває в автомобілі. Крім того, поліцейські не виконали свій обов`язок та не поінформували про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. При цьому із відеозаписів видно, що на запитання поліцейського хто саме є водієм вказаного транспортного засобу, особа, що перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля відповіла: «Я», надав працівникам поліції всі документи на транспортний засіб та посвідчення водія, а також заявив, що якщо це потрібно, він може «дихнути». Цією особою є ОСОБА_2 . Щодо перебування ОСОБА_2 на передньому пасажирському сидінні в момент, коли працівники підійшли до автомобіля, то це було пов`язано з тим, що в цьому автомобілі некоректно працюють водійські дверцята, які через технічну несправність в той час можливо було відкрити тільки зовні, а водій хотів вийти із транспортного засобу, коли побачив, що до нього на великій швидкості наближається інший автомобіль із увімкненими проблисковими маячками, для того, щоб позначити себе в темну пору доби, коли діє комендантська година, у зв`язку з чим йому необхідно було переміститься на вказане сидіння.
На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповів відмовою, мотивуючи її тим, що не перебував за кермом транспортного засобу. На пропозицію проїхати в найближчий медичний заклад для проходження огляду ОСОБА_1 відповів: «Для чого це робить?». Поліцейський у відповідь сказав: «Відмовляєтесь чи нє?». А інший поліцейський, а саме капрал ОСОБА_3 , відразу ж, не почувши відповіді і не роз`яснивши ОСОБА_1 наслідки відповідної відмови, на цей раз (на відміну від попередніх п`яти ствердних відмов) розцінив це як відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та повідомив, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст.130 КУпАП, так як він порушив вимоги п. 2.5 ПДР. Як убачається з відеозаписів з нагрудних камер патрульних поліцейських, долучених до матеріалів справи, ОСОБА_1 не висловлював чіткої та однозначної відмови від проходження медичного огляду саме в закладі охорони здоров`я. Навпаки, працівник патрульної поліції спонукав водія до відмови, інформуючи про можливі наслідки, а саме, що на нього всеодно буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ставлячи питання у формі, що могла бути сприйнята як пропозиція не проходити огляд у найближчому медичному закладі. Запитання водія «Для чого це робить?», працівники поліції розцінили як категоричну відмову, не вживши передбачених законом заходів для належної фіксації дій особи та отримання чіткого волевиявлення щодо відмови. 
Під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками патрульної поліції було грубо порушено встановлений законодавством порядок направлення особи для проходження медичного огляду.
Відповідно до затвердженого переліку закладів охорони здоров`я Київської області наявні як мінімум чотири лікарні, які проводять огляд на стан сп`яніння і які є найближчими до с. Озерна Білоцерківського Київської області, а саме: КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 2» (22,3 км на автомобілі від місця зупинки), КНП Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня № 4» (22,1 км на автомобілі від місця зупинки), КНП Володарської селищної ради «Володарська лікарня» (25,7 км на автомобілі від місця зупинки), КНП «Ставищенська лікарня» Ставищенської селищної ради Білоцерківського Київської області (34,0 км на автомобілі від місця зупинки). Проте в матеріалах справи наявне направлення на огляд водія, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було направлено саме до Сквирської центральної районної лікарні, яка знаходиться у м. Сквира Білоцерківського району по вул. Київській, 12. Від місця зупинки транспортного засобу до зазначеної вище лікарні відстань становить 46,4 км відповідно до даних сервісу Google Maps. Навіть до КНП Таращанської міської ради «Таращанська міська лікарня», яка також має право проводити відповідні медичні огляди на стан сп`яніння, така відстань становить 45,1 км.
Разом з тим, працівники патрульної поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у вищезазначених п`яти лікарнях, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння, а запропонували найбільш віддалений заклад охорони здоров`я у м. Сквира. Матеріали даної справи не містять жодних відомостей проте, що всі вищевказані медичні заклади, не можуть проводити відповідні огляди на стан алкогольного сп`яніння. Отже, працівниками патрульної поліції було запропоновано ОСОБА_1 не найближчий заклад охорони здоров`я. Крім того, із відеозаписів бодікамер поліцейських вбачається, що в ході оформлення матеріалів, після озвучення адреси медичного закладу, ОСОБА_1 уточнив, де саме знаходиться медичний заклад, зазначений у направленні, на що працівники поліції повідомили, що він знаходиться у м. Сквира. У відповідь на це ОСОБА_1 запитав, чому огляд пропонується пройти саме у м. Сквира, а не у м. Біла Церква, однак від надання будь-яких пояснень з цього приводу працівники поліції ухилилися та лише наполягали на підписанні документів. 
Допитаний за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні як свідок поліцейський Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Сукач В.С. повідомив, що опісля 24 год він разом із ОСОБА_4 ніс службу у Маловільшанській ОТГ, точної дати не пам`ятає, але підтверджує ту, що зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення. В центрі села Озерна їхав автомобіль, марку та модель не пам`ятає, здається синього кольору. Вони в той час стояли неподалік перехрестя чи повороту. Той транспортний засіб виїжджав із повороту, вони його побачили і зупинили. У службовому автомобілі він сидів на передньому пасажирському сидінні, а його напарник був за кермом. Від перехрестя вони стояли на відстані 100 м. Вони увімкнули маячки червоно-синього кольору, під`їхали до перехрестя. Авто зупинилося, не виїхавши з повороту. Напарник відразу вийшов із службового авто і підійшов до задніх правих дверей зупиненого авто, бо побачив, що водій перелазить. Точно не пам`ятає чи водій назад переліз на водійське сидіння і вийшов чи вийшов задніми дверима. У нього були ознаки сп`яніння, а саме у нього був запах алкоголю, він шатався, і ці ознаки вони озвучили водієві, в зв`язку з чим запропонували пройти огляд, від якого він відмовився. До автомобіля вони підійшли з напарником вдвох. Він також бачив як автомобіль хитався так, як ніби водій перелазить із водійського місця. Коли відчинили задні дверки авто, то водій сидів на задніх сидіннях, а ноги були ще спереду. Він повідомив, що виходив для спілкування, точно через які двері він вийшов не пам`ятає. Під час спілкування із водієм вони разом із напарником відчули запах з рота у нього. Виявивши ознаки алкогольного сп`яніння, вони їх оголосили водієві, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, та поведінка. Що не відповідає обстановці. Йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер, водій відмовився. Коли пропонували пройти огляд, водій чітко не відмовлявся, щось там говорив нечітко. Вони 4 чи 5 раз пропонували пройти огляд, водій робив вигляд, що не чує, тому він повідомив, що приймає такі дії як відмову від проходження огляду, коли водій не міг дати відповіді, що вони тут не будуть до ранку стояти. Далі роз`яснили права водієві і повідомили, що будуть складати протокол. Водій їм ще пропонував неправомірну вигоду в євро, але йому сказали, що не потрібно дідові у такому віці проблеми. Від водія була відібрана розписка про те, що зобов`язується не керувати транспортним засобом до витверезення, а пасажиру передали авто. 
Також свідок пояснив, що не пам`ятає, який найближчий медичний заклад проводить огляд і чи на той час смт Володарка приймали, знав точно, що приймає Володарка та смт Ставище. В екіпажі їх було двоє і документи складали також двоє. У них були підстави вважати, що ОСОБА_1 був за кермом. Коли встановлювали у нього ознаки сп`яніння, ОСОБА_2 сказав, що за кермом був. Він не пам`ятає чи пропонували проїхали до медичного закладу. У них працювало дві нагрудні камери, було ще не дуже пізно, тому не могли сісти, їх вони з напарником увімкнули одночасно, коли вмикається одна камера, то інша також вмикається. Він вийшов з машини і відразу увімкнув свою камеру.
Додатково на запитання захисника свідок пояснив, що в автомобілі було двоє людей. Вони побачили світло фар вночі і коли їхали до того авто, увімкнули проблискові маяки. Нагрудні камери увімкнули, коли підійшли до авто і відкрили двері. Нагрудні камери починають фіксацію і пишуть за 2 хв до увімкнення і 2 хв після вимкнення. Він особисто бачив як водій лежав між сидіннями, ніби вже сидів на задніх, а ноги ще залишися на передньому сидінні. Не пам`ятає, що водій сказав, хто був за кермом, слова пасажира не пам`ятає. Документи на транспортний засіб не пам`ятає хто перевіряв і хто надавав. Як він не помиляється, то на відеозаписі має бути, що ОСОБА_1 під час складання протоколу і сам підтвердив, що був за кермом. ОСОБА_2 повідомив, що не знає чого дід сів за кермо, тому що він тверезий. Направлення до м. Сквира виписано, тому що там проводять огляд. Він працює в районі, тому не знає, де в м. Біла Церква проводять огляди, знає, що ще у смт Володарка проводять огляди. В ст. 35 Закону немає пункту щодо зупинки транспортного засобу у комендантську годину, однак у країні війна, тому для встановлення хто, куди їде зупинили.
Допитаний за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні як свідок поліцейський Полку патрульної поліції у місті Біла Церква та Білоцерківському районі Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 пояснив, що у 2026 році, точної дати не пам`ятає, він патрулював разом із ОСОБА_3 в с. Озерна Білоцерківського району. Була зима, ніч, комендантська година, вони, рухаючись по головній дорозі, побачили фари автомобіля, який рухався з другорядної дороги. Вони проїхали, розвернулися, після чого зупинили автомобіль. Коли відкрили двері, то водій, який хотів перелізти на заднє сидіння, застряг між передніми та задніми сидіннями та повідомив, що просто так лежить, а потім сказав, що він не є водієм, що водій той, хто сидить на пасажирському сидінні. А чоловік на пасажирському сидінні повідомив, що не знає, хто був за кермом. Потім ОСОБА_1 вийшов із автомобіля і почав з ними спілкуватися. Спочатку говорив, що не він був за кермом, а потім, що він був за кермом. Здається ознаки сп`яніння помітив його колега ОСОБА_5 і запропонував пройти огляд за допомогою Драгера, на що водій відмовився. Як точно відбувалося спілкування він не пам`ятає. ОСОБА_1 повідомив, що не довіряє пасажиру, щоб той сів за кермо, бо він може в ямку вскочити і зламати транспортний засіб. Точно не пам`ятає, але водій сказав, що вживав алкоголь на роботі, де він працює охоронцем. Йому запропоновано проїхати до медичного закладу, але він відмовився. Далі водій ходив просився, пропонував неправомірну вигоду в євро, за що був попереджений про кримінальну відповідальність. Потім вони підійшли до пасажира, який сказав, що не проти пройти огляд, він сів за кермо транспортного засобу, який забрав під розписку.
Також пояснив, що найближчим медичним закладом до с. Озерна мабуть є медичні заклади м. Білої Церкви. Він не пам`ятає, чи запитував ОСОБА_1 чому саме потрібно їхати до м. Сквира. До складання протоколу під час спілкування з ОСОБА_1 і бачили ознаки сп`яніння, і під час розмови ОСОБА_1 повідомив, що він був водієм транспортного засобу. При складанні протоколу сумнівів, що ОСОБА_1 був водієм, у них не було, а пасажир не говорив про те, що він водій. 
Додатково на запитання захисника свідок пояснив, що не пам`ятає чи повідомляли про причину зупинки, все написав у рапорті. Транспортний засіб рухався, коли вони під`їхали до нього, і зупинився на перехресті, коли його зупиняли. Коли тільки під`їхали, відразу відкрив дверки, бо помітив, що в транспортному засобові почалися якісь дії, тому що авто хиталося. Йому здалося це дивним, бо за правилом водії, які хочуть уникнути відповідальності перелазять на пасажирське сидіння, тому відкрив відразу передні пасажирські дверки. Він бачив як водій перелазив на заднє сидіння. Коли він відкрив двері, то побачив пасажира та ноги ОСОБА_1 між передніми сидіннями. Також між передніми сидіннями в даному автомобілі знаходився підлокітник. Тіло ОСОБА_1 розташовувалося від колін і до низу на водійському місці, а все інше тіло на задній частині автомобіля. Зрозуміло було, що водій хоче уникнути відповідальності. Вони попросили водія вийти з авто, але він не пам`ятає як він виліз. Також він не пам`ятає хто надавав документи на транспортний засіб. На їхнє запитання хто був за кермом пасажир не міг дати відповідь, а ОСОБА_1 хотів, щоб той сказав, що саме він був. Хто з них чи він чи його колега виявив ознаки сп`яніння у ОСОБА_1 він не пам`ятає. Причини відмови від проходження огляду ОСОБА_1 їм не повідомляв. Він писав направлення водія на огляд, тому у ньому написаний він. Йому відомо, що огляд водіїв проводять у м. Сквира, де ще проводять огляд він не знає. Він не пам`ятає чому направлення саме до м. Сквира, можливо інші мед заклади не працювали, і тому на той момент він можливо знав, що саме в м. Сквира проводять огляд. 
Після перегляду відеозапису із нагрудних камер поліцейських у присутності свідків, свідок ОСОБА_4 пояснив, що на відеозаписі чітко видно як ОСОБА_1 дає документи пасажиру, який їх передавав їм. Він вважає, що ступінь сп`яніння у ОСОБА_1 був трохи більше середнього. Свідок ОСОБА_3 повідомив, що ОСОБА_1 стояв ще на ногах, алкогольне сп`яніння у нього було як він вважає середній. 
Заслухавши захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, суддя дійшов до наступного висновку.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.
Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляд визначається Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 (далі - Інструкція) та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2, 3, 6, 7 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно із п. 1 розділу ІІІ Інструкції перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. 
Відповідно до п. 7 Порядку поліцейський забезпечує проведення огляду водія 
транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 
Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….
Попри не визнання своєї винуватості правопорушником, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: 
даними протоколу про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 578933 від 30.01.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у якому викладено фактичні обставини вчинення правопорушення; 
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці;
розпискою ОСОБА_2 від 30.01.2026, відповідно до якої він буде керувати транспортним засобом «Hyundai I30» з р.н. НОМЕР_1 , так як власник транспортного засобу ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, зобов`язується його довести до його місця проживання;
зобов`язанням ОСОБА_1 від 30.01.2026, відповідно до якого він зобов`язується не сідати за транспорт у нетверезому стані;
відеозаписом з нагрудних камер та відеореєстратора із службового авто поліцейських, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578933 від 30.01.2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який підтверджує обставини викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Так на переглянутому в судовому засіданні на відеофайлі під назвою «clip-2» із відеореєстратора зафіксовано зупинку транспортного засобу «Hyundai I30» з р.н. НОМЕР_1 30.01.2026 о 02:21 год, який зупинився на перехресті після увімкнення проблискових маячків на службовому автомобілі. 
На відеофайлі під назвою «clip-0» із нагрудної камери поліцейського № 477076 зафіксовано як 30.01.2026 о 02:20 год рухається службовий автомобіль, зупинився, поліцейські вийшли і підійшли до автомобіля. Один з поліцейських відкрив передні пасажирські двері, де на передньому пасажирському сидінні сидів чоловік, і відразу відкрив задні праві двері. На задньому сидінні верхньою частиною тулуба лежав чоловік, ного якого знаходились між передніми сидіннями. О 02:22:22 год на запитання поліцейського до водія: «Чого перелізли, діду?», останній повідомив невиразною мовою: «Я нікуди не перелазив, він мене везе, я слабий», вказавши на пасажира. Поліцейський: «Що це за прикол діду? Посвідчення водія маєте? Чого боїтеся? Злякалися трохи, побачили чи що? Давайте посвідчення, перевіримо і поїдете собі далі», на що водій звернувся до пасажира «Юра, дай.». Далі поліцейський відрекомендувався та повідомив, що ведеться відео фіксація відповідно до ст. 40 та що були зупинені за ст. 35, попросив надати документи для перевірки. О 02:23:41 год пасажир передав документи. Потім поліцейський звернувся до обох чоловіків, спочатку до водія - «чого перелізли?», «хто водій?», до пасажира – «ви водій?», останній сказав, що він пасажир, на запитання поліцейського до пасажира «він водій?», той посміхаючись ствердно хитає головою, в цей момент водій говорить: «Він переліз, я тут сижу, кажи як є, машина моя, ти їхав». Пасажир повідомив, що він може дихнуть, однак поліцейський сказав: «Ні, він». Перевіривши документи, поліцейські по черзі попросили ОСОБА_1 дихнути на кожного з них, попросили витягнути руки, що той і зробив. О 02:24 год поліцейський повідомляє, що виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у водія, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, та пропонує пройти огляд за допомогою алкотестера Драгер. О 02:25 год на повторне запитання полійського чи буде водій дути у Драгер, проходити огляд, той повідомив, що він не був за кермом, за кермом їхав пасажир. Працівник поліції сказав, що у них є нагрудні камери, відеореєстратор, і зафіксовано, що водій був за кермом і перелазив, на що водій сказав, що він не перелазив. На повторну пропозицію пройти огляд, о 02:25:19 год водій повідомив, що не буде дути. На запитання «відмовляєтесь?», водій – «потомушо я не їхав за рульом». Йому роз`яснили, що у разі відмови буде складено протокол за ст. 130 ч. 1 та буде вилучено посвідчення водія. О 02:25:38 на запитання чи буде водій проходити огляд, той повідомив: «Та нє, не буду, потому шо я… ось є» і вказує на пасажира. Пасажир відповів, що не вживав алкоголь і готовий пройти огляд, що тоді він напише розписку і забере автомобіль. О 02:26 год у водія знову запитали чи він буде проходити огляд і чого він відмовляється, останній вийшовши з машини сказав, що він не був за кермом. Далі водій пропонує поліцейському домовитися, «вирішити» йому повідомили що домовитися не вийде, водій повідомив, що дуже шкода. На запитання поліцейського навіщо сідати п`яним за кермо, водій повідомив: «Так получилося, я даю вам заробити доїхати додому, гроші я дам, я старий чоловік». Поліцейський: «У вас он є товариш, чого його не посадити за кермо?», водій: «Тому що я йому не довіряю». На повторне запитання чи буде проходити огляд водій, той сказав: «Пожалійте діда, я даю вам бакси, де ви їх ще візьмете?». Поліцейський роз`яснив, що якщо водій не пройде огляд, то на нього все одно буде складено протокол за ч. 1 ст. 130. О 02:27 год водій повідомив, що навіщо робити цю шумиху, на що працівник поліції повторно пояснив, що «шумиху» робить водій, вони їхали в комендантську годину, зупинили його, він почав перелазити, «Для чого було цей цирк робити?». Водій повідомив: «Бо злякався». Поліцейський: «Чого боятися? Якщо вже вчинили свій вчинок. То за нього потрібно відповідати. Правильно?», водій: «Да». Поліцейський роз`яснив, що вживати алкоголь і їхати за кермом не можна, що може будь-що трапитися, ДТП, на що водій повідомив о 02:28:39 год, що йому додому 10 м і він думав, що доїде. О 02:29 год зафіксовано як поліцейський вкотре запитує у водія чи буде він проходити огляд, на що той повідомив, що ні. Поліцейський перепитав чи дійсно водій відмовляється від огляду, на що останній підтвердив відмову. Далі йому було запропоновано проїхати для огляду найближчого медичного закладу, на що водій повідомив: «Для чого це робить, пожалійте цього діда». Після цього поліцейський повідомив, що розцінює це як відмову, що стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130, порушено п. 2.5 ПДР та роз`яснює йому права. Водій знову пропонує неправомірну вигоду, за що його було знову попередження про кримінальну відповідальність. О 02:31 год поліцейські направилися до службового автомобіля складати протокол та додатки до нього. О 03:07 год водій сів до службового автомобіля, поліцейський ознайомлює його із протоколом про адміністративне правопорушення, в якому той робить запис у графі пояснень «надам в суді», ставить підписи, отримує тимчасовий дозвіл. О 03:09 год водія ознайомлюють із направленням, озвучивши, що направлення виписане до Сквирської районної лікарні, водій запитав: «Це мені потрібно їхати?», поліцейський: «Ні, вам вже не треба нікуди їхати, вам потрібно поставити підписи». Водій сказав, щоб йому дали дмухнути, але йому пояснили, що вже пізно дути, бо він відмовився на неодноразові пропозиції пройти огляд за допомогою Драгера. На запитання водія а де лікарня, чому в м. Сквира, а не в м. Біла Церква, поліцейський повідомив, що м. Сквира, бо там проводять такі огляди. На запитання водія, працівник поліції також повідомив, що суд буде в м. Біла Церква. О 03:12 год ознайомлюють з актом огляду, водій ставить підписи. Роз`яснили, що водієві зараз не можна сідати за кермо, за кермо сяде його товариш, який напише розписку про це. Водій повідомляє, що тут додому 200 м, що було б якби не було товариша, на що поліцейські повідомили, що машина стояла б до ранку тут, а водія вони завезли б додому.
У вільній розмові після складання протоколу на запитання поліцейського чого ОСОБА_1 перелазив, останній повідомив, що вже немає різниці чого він перелазив, погано йому стало, буде пояснювати вже в суді, а також коли прийшов інший поліцейський, після написання розписки тверезим водієм, на його запитання чому водій приховав, що його товаришеві в одну сторону додому, а йому в іншу, що він мав завести спочатку товариша додому, а потім їхати додому їхати сам, чому не дав товаришеві сісти за кермо, ОСОБА_1 повідомив, що саме так він і хотів, завести його, що там не далеко до тієї вулиці, товаришу не дав кермо, бо той недосвідчений водій, багато ям. О 03:26 год зафіксовано як ОСОБА_1 пише зобов`язання не сідати за кермо у нетверезому стані. 
На відеофайлі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського № 476434 зафіксована та ж інформація. Окрім того, на початку відеозапису як тільки поліцейський наближається до автомобіля «Hyundai I30» з р.н. НОМЕР_1 за кермом видно ОСОБА_1 , який починає перелазити і в цей момент поліцейський говорить: «О, ні, ні, так не підходить», робить жест рукою та пальцем попередження, що так не можна, відразу відкриває передню пасажирську дверку.
Суддею встановлено, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 було проведено у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 № 1452\735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008. 
А тому зібрані у справі докази суд визнає достовірними, належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності для прийняття рішення. 
До пояснень захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – адвоката Дейнеки С.Л. з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а за кермом був ОСОБА_2 суддя ставиться критично, вважає їх обраним способом захисту, спрямованим на уникненням адміністративної відповідальності. Такі його пояснення є неспроможними, оскільки повністю спростовані дослідженим судом відеозаписом та поясненнями свідків, працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Так, на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських зафіксовано як ОСОБА_2 вказує на ОСОБА_1 , що той був за кермом, а також у вільному спілкуванні із поліцейськими ОСОБА_1 підтверджує той факт, що він керував транспортним засобом, оскільки ОСОБА_2 недосвідчений водій і він йому не довіряє у керуванні його автомобілем, а також неодноразовим намаганням ОСОБА_1 вирішити питання шляхом надання неправомірної вигоди. Більше того, на на початку відеозапису зафіксованого на відеофайлі під назвою «clip-1» із нагрудної камери поліцейського № 476434, коли поліцейський тільки наближається до автомобіля «Hyundai I30» з р.н. НОМЕР_1 чітко видно, що за кермом автомобіля сидить ОСОБА_1 , який починає перелазити на заднє сидіння і в цей момент поліцейський говорить: «О, ні, ні, так не підходить», робить жест рукою та пальцем попередження, що так не можна, відразу відкриває передню пасажирську дверку.
З приводу доводів сторони захисту щодо незаконності зупинки поліцейськими транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 суддя зазначає наступне. 
Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, … а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Під час розгляду даної справи суддею встановлено всі елементи складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт та об`єктивна сторона та перевірено відповідність дій поліцейських вимогам ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку. 
Порушене стороною захисту питання з приводу незаконності дій суб`єкта владних повноважень - посадової особи патрульної поліції, а саме відповідність/невідповідність їх дій положенням ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не підлягає вирішенню при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та не впливає на правильність вирішення справи.
Одночасно, суд зазначає, що у випадку незгоди особи з причинами зупинки працівниками поліції вона має можливість, відповідно до п.п. д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського у встановленому законом порядку. Так відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень. Таким чином, захищати свої права та законні інтереси від порушень з боку поліцейських, ОСОБА_1 може в порядку адміністративного судочинства, чого стороною захисту зроблено не було. 
Крім того, з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, незгода водія із причинами зупинки, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, який прямо передбачений п. 2.5 ПДР та не пов`язаний з причиною зупинки транспортного засобу. Невиконання такого обов`язку, тобто відмова водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП. В судовому засіданні із пояснень свідків, працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 встановлено, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 викликав у них підозру, оскільки рухався у комендантську годину, коли в країні воєнний стан. 
Не заслуговують на увагу також доводи захисника про те, що ОСОБА_1 висловлював свою незгоду щодо направлення його для огляду до м. Сквира, а бажав пройти огляд у м. Біла Церква. 
Так, з відеозапису вбачається, що поліцейський не озвучував ОСОБА_1 конкретну назву медичного закладу в якому планується проводити огляд, а ОСОБА_1 у свою чергу не уточнював цього питання безпосередньо після пропозиції, що свідчить про те, що останній взагалі не мав бажання проходити огляд і йому було неважливо у якому саме медичному закладі. ОСОБА_1 поцікавився чому згідно направлення він направляється в м. Сквиру, а не в м. Біла Церква вже після складання протоколу та ознайомлення з ним. Тому підстав стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду конкретно у медичному закладі м. Сквира, по причині, що останній є не найближчим медичним закладом, у суду немає. 
Факт неозвучення працівником поліції водієві назви медичного закладу в якому планувався проводитися огляд, є порушенням з боку поліцейського, але не істотним і само по собі не тягне за собою визнання незаконною продецуру огляду вцілому. 
Суддя зазначає, що направлення поліцейського на проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння не є доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, а є лише є підставою для лікаря провести такий огляд. Вказівка у направленні медичного закладу м. Сквира, який не є найближчим від місця зупинки транспортного засобу, після отрмання відмови водія від проходження огляду у найближчому медичному закладі, не спростостовує відмови ОСОБА_7 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. 
Не заслуговують на увагу доводи захисту про те, що не було зафіксовано конкретної відмови від проходження огляду в медичному закладі, адже на відеозаписі о  02:29 год ОСОБА_1 поліцейськи запропонував проїхати для огляду до найближчого медичного закладу, на що він відповів: «Для чого це робить, пожалійте цього діда» та вкотре почав пропонувати неправомірну вигоду за вирішення питання. На переконання суду поліцейський в сукупності правильно оцінив слова та поведінку ОСОБА_1 протягом усього періоду спілкування з ним як категоричну відмову від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння. 
Недоведеними також є доводи сторони захисту щодо тиску, психологічних маніпуляцій з боку працівників поліції, а саме неодноразової пропозиції пройти огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру Драгер, незважаючи на його відмову із запереченням, що він не був за кермом, а також ставлячи запитання, які спонукали ОСОБА_1 до відмови від проходження від огляду у медичному закладі, оскільки повністю спростовані дослідженим судом відеозаписом, який є повним та безперервним. Жодних дій чи неоднозначних слів, з які б давали підстави сумніватися у добросовісності виконання поліцейськими своїх обов`язків відеозаписом не зафіксовано. 
Інші аргументи захисту не потребують детального аналізу та не мають будь-якого вирішального значення в цій справі. При цьому суддя виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти Українивід 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).
Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Отже, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, відмовився пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Таким чином, у діях ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно із якою передбачена адміністративна відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд вважає, що факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п. 2.5 ПДР України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю наведених досліджених судом доказів, які є належними, допустимими та достовірними, як такі, що здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Належних та допустимих доказів на спростування вказаного факту суду надано не було.
У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, суддя визнає доведеним «поза розумним сумнівом» належними та допустимими доказами вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.
Суддя зазначає, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення є умисним та грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.
При накладенні адміністративного стягнення судом не враховуються обставини, викладені ч. 2 ст. 33 КУпАП, оскільки стягнення накладається за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи викладене, до ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» із ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень, що становить,0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. 40-1, ч.1 ст.130, ст. 221, ст. 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 гривень.
Відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Тетяна КЛЕПА