Дата документу 15.09.2026 Справа № 337/3967/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №337/3967/20  Головуючий у 1-й інстанції: Кучерук І. Г.
Провадження № 22-ц/807/2118/26  Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 вересня 2026 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря | Подліянової Г.С., Кочеткової І.В.,  Кухаря С.В., Волчанової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2026 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа, - 
В С Т А Н О В И В:

У липні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження та видачу дубліката виконавчого листа, заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 , Хортицький відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

В обгрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 26 жовтня 2017 року та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. 

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.06.2020 року має заборгованість у сумі 33 984,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 24 152,52 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 9831,62 грн. На захист своїх прав, банк у вересні 2020 року звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 на його користь вищезазначену заборгованість та судові витрати. 

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у справі № 337/3967/20 ухвалено рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ «КБ «ПриватБанк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.10.2017 року у сумі 33984,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 24152,52 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9831,62 грн та судові витрати у розмірі 2102 грн, а всього на загальну суму 36086,14 грн. 

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року – скасовано та прийнято постанову, за якою: «Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року в розмірі 7857,29 грн. В задоволенні інших позовних вимог до ОСОБА_1 – відмовлено.. 

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс». 

Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі.

На виконання вищевказаного рішення, 13 липня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 337/3967/20, який пред`явлено до виконання (ВП № 66872800). 

28 липня 2022 року постановою головного державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дениско С.В. у ВП № 66872800 вищевказаний виконавчий лист про стягнення 7857,29 грн повернути стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». 

Станом на дату укладання договору факторингу оригінал вищевказаного Виконавчого листа ТОВ «Капіталресурс» не передавався. У зв`язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа після звернення 12 березня 2026 року заявника до первісного кредитора із запитом з метою з`ясування його наявності, останній листом від 31 березня 2026 року повідомив, що оригінал виконавчого листа втрачено. У зв`язку з вказаним, ТОВ «Капіталресурс» на даний час у зв`язку з відсутністю виконавчого документу не може реалізувати свої права, як стягувача, що гарантовані законодавством України.

У зв`язку з чим, заявник просив суд замінити стягувача у виконавчому листі № 337/3967/20 від 13 липня 2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу з ПАТ КБ «Приватбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа № 337/3967/20 від 13 липня 2021 року, про стягнення боргу з ОСОБА_1 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2026 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» - задоволено.
Замінено стягувача Акціонерне товариство Комерційний банк «ІІриватБанк» у виконавчому листі № 337/3967/20 від 13.07.2021 року, виданого Хортицьким районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство Комерційний банк «ІІриватБанк» боргу на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс». 
Видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» дублікат виконавчого листа № 337/3967/20 від 13.07.2021 року виданого Хортицьким районним судом міста Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ІІриватБанк» боргу.

Не погоджуючись із судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2026 року в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого листа відмовити. 

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не врахував, що факт втрати виконавчого листа належними та допустимими доказами заявником доведений не був, а отже правових підстав для задоволення заяви в частині видачі дубліката виконавчого листа у суду не було. Відсутність у матеріалах справи поштового повідомлення про вручення оригіналу виконавчого листа з усіма іншими документами від виконавчої служби, не може автоматично свідчити про безповоротну втрату документа. Заявник не надало суду жодних належних та, допустимих доказів (зокрема, офіційних відповідей від ПАТ «Укрпошта» про втрату поштового відправлення, актів про втрату документів ДВС або в АТ КБ «ПриватБанк», які б беззаперечно підтверджували факт фізичного знищення або остаточної втрати оригіналу виконавчого листа. Неотримання відповіді від ДВС або відсутність документів у нового кредитора свідчить лише про неналежне витребування ними інформації та невиконання заявником свого обов`язку щодо доказування, передбаченого ст. 81 ЦПК України. Суд першої інстанції фактично переклав тягар доказування з заявника на припущення, що не є неприпустимим при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого документа. 

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України, до суду не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, а саме, шляхом надсилання судової повістки – повідомлення в електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою відповідального працівника суду про доставку судової повістки – повідомлення в електронний кабінет ( т. 2 а.с. 81- 84 ) до апеляційного суду не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, будь яких клопотань про відкладення розгляду справи не надали. На адресу апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції в оскаржуваній частині скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви стягувача відмовити (т.2 а.с.89-90).

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, колегія суддів зауважує, що Європейський суд з прав людини у справі "ЮніонАліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" ("AlimentariaSanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Оскільки учасники справи були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 реалізував своє право на викладення відповідних аргументів у апеляційній скарзі, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності учасників справи.

В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 останній оскаржує ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2026 року в частині задоволення заяви ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого листа, а тому апеляційним судом оскаржувана ухвала суду переглядається лише в цій частині. 

В частині заміни стягувача з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресрс» заявником апеляційної скарги не оскаржується та апеляційним судом не переглядається. 

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судове рішення зазначеним вимогам відповідає.

Постановляючи ухвалу про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа № 337/3967/20 від 13 липня 2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь стягувача боргу, суд першої інстанції виходив з того, що строк пред`явлення виконавчого листа для примусового виконання не сплив, а матеріалами справи підтверджується факт втрати оригіналу виконавчого листа під час поштового пересилання, що є достатньою підставою для видачі його дубліката.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.
Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що у вересні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року у розмірі 33 984,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту – 24 152,52 грн, заборгованості за простроченими відсотками – 9831,62 грн. (т.1 а.с.3-6).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у справі № 337/3967/20 ухвалено рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь АТ «КБ «ПриватБанк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором № б/н від 26.10.2017 року у сумі 33984,14 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у сумі 24152,52 грн, заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 9831,62 грн та судові витрати у розмірі 2102 грн, а всього на загальну суму 36086,14 грн (т.1 а.с.3-6).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року – скасовано та прийнято постанову, за якою: «Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості – задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року в розмірі 7857,29 грн. В задоволенні інших позовних вимог до ОСОБА_1 – відмовити (т.1 а.с.224-235). 

На виконання вищевказаного рішення, 13 липня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист № 337/3967/20, який пред`явлено до виконання (ВП № 66872800) (т.1 а.с. 237). 

Відповідно до витягу з автоматизованої системи виконавчого провадження від 03 липня 2026 року виконавче провадження ВП № 66888772800 щодо примусового виконання виконавчого листа за боржником ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ «ПриватБанк» відкрито 20 вересня 2021 року, стан ВП: завершено (т.2 а.с.19).

28 липня 2022 року постановою головного державного виконавця Хортицького відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Дениско С.В. у ВП № 66872800 вищевказаний виконавчий лист про стягнення 7857,29 грн повернути стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 28.07.2025 року (т.2 а.с.20). 

22 серпня 2025 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Капіталресурс» було укладено Договір факторингу № 8-22-08/2025, за яким було відступлено права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за кредитним договором Відповідача. Таким чином кредитора по договору було змінено з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» (т.2 а.с.23-27). 

Відповідно до платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 22 серпня 2025 року, ТОВ «Капіталресурс» здійснило платіж АТ КБ «ПриватБанк» кошти за придбання на Сетам прот. № 644402 від 14.08.2025, лот № 580719, переможець: ТОВ «Капіталресурс» у сумі 93375000,00 грн (т.2 а.с.28). 

Відповідно до Акту № 11 приймання-передачі Реєстру боргових зобов`язань № 11 від 18 вересня 2025 року, укладений між Клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» та Фактором ТОВ «Капіталресурс», Клієнт передав, а Фактор прийняв Реєстр боргових зобов`язань № 11 від 18 вересня 2025 року. Кількість основних договорів, за якими відступаються Права вимоги, складає 59494. Заборгованість Боржників за Правами грошових вимог становить 452 859 553,17 грн (т.2 а.с.7).

Відповідно до Витягу з Реєстру боргових зобов`язань № 11 до Договору Факторингу № 22-08/2025 від 22.08.2025 року, складений 18 вересня 2025 року, Клієнт АТ КБ «ПриватБанк» відступив Фактору ТОВ «Капіталресурс» право грошової вимоги за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року до ОСОБА_1 у розмірі 33 984,14 грн, з них: заборгованість за тілом кредиту – 24 152,52 грн, заборгованість за відсотками – 24 152,52 грн (т.2 а.с.11). 

Окрім того, кредитний договір Відповідача на момент звернення Заявника з даною заявою є дійсними та не оскаржувались сторонами по справі.

Станом на дату укладання договору факторингу оригінал вищевказаного Виконавчого листа ТОВ «Капіталресурс» не передавався. 

Відповідно до запиту ТОВ «Капіталресурс» від 12 березня 2026 року за вих. № 749958/10-03, адресованого АТ КБ «ПриватБанк», заявник просив повідомити товариству чи в наявності в АТ КБ «ПривптБанк» оригінали виконавчих листів та постанов про завершення виконавчого провадження, відповідно до реєстру, що є додатком до цього запиту (усього 17 680 Клієнтів) (т.2 а.с.18).

Відповідно до відповіді на запит, від 18 березня 2026 року за вих. № 20.1.0.0.0/7-260312/78902 АТ КБ «ПриватБанк» повідомив, що за результатами перевірки внутрішніх реєстрів обліку встановлено, що оригінали документів (які надійшли до Банку в період до 05.10.2025 включно) за витребуваними ІПН клієнтів знаходилися на зберіганні в архівному приміщенні, яке було знищено 05.10.2025 під час ракетного обстрілу з боку рф. Також в даному листі Банк інформує про неможливість передачі зазначених документів внаслідок форс-мажорних обставин. За даним фактом правоохоронними органами відкрито кримінальне провадження № 22025140000000276 (т.2 а.с.12). 

Відповідно до лист заступника начальника управління – начальника відділу № 1 Львівського міського управління цивільного захисту та превентивної діяльності ГУ ДСНС України у Львівській області від 15 жовтня 2025 року за вих. № 5823.1-22021158233, адресованого керівнику напрямку «Служба безпеки» ГО АТ КБ «ПриватБанк», підтверджує факт виникнення пожежі в виробничо-складській будівлі з адміністративно побутовими приміщеннями, допоміжних будівлях, спорудах та трансформаторних підстанціях, яка виникла 05 жовтня 2025 року, за адресою: м. Львів, вул. Північна, 2 та АДРЕСА_1 та надає завірену копію Акту про пожежу (т. 2 а.с. 12,13-17). 

Апеляційний суд не аналізує питання щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскільки рішення суду у частині вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження з АТ КБ «ПриватБанк» на ТОВ «Капіталресурс» у виконавчому листі № 337/3967/20 від 13 липня 2021 року, не є предметом апеляційного перегляду.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 у справі № 1-7/2010 вказав, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом (частина перша, пункт 10 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах першій, третій статті 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

На час видачі виконавчого листа у справі (20 вересня 2021 року) діяв та діє наразі з відповідними змінами Закон України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року (далі - Закон № 1404-VIII).

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання (частини перша, друга, пункт 1 частини четвертої статті 12 Закону № 1404-VIII).

Як указано в підпункті 17.4 пункту 17 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз пункту 17.4 розділу XIII "Перехідні положення" ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому, виданий він може бути лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Таким чином, встановивши, що оригінал виконавчого документа втрачено, суд має насамперед перевірити, чи подана заява про видачу його дубліката в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання (постанова Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 234/11932/13-ц (провадження № 61-8136св21)).

У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачу дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (див. ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року, провадження № 14-21цс24).

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Щодо строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та його переривання.

Строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію (частина перша статті 11 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно зі статтею 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною четвертою статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Згідно з частиною п`ятою розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тобто трирічний строк пред`явлення до виконання виконавчого документа поширюється на виконавчі документи, які видані як до, так і після набрання чинності Законом України від 05 жовтня 2016 року "Про виконавче провадження".

Отже, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання строк пред`явлення його до виконання встановлюється з дня повернення та становить три роки.

У справі, яка переглядається, постановою Запорізького апеляційного суду, якою скасовано рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2021 року у справі № 337/3967/20, якою позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково щодо стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованості за кредитним договором № б/н від 26 жовтня 2017 року у розмірі 7857,29 грн, ухвалена - 21 травня 2021 року. 

На виконання даного рішення судом Хортицький районний суд м. Запоріжжя 13 липня 2021 року видав виконавчий лист № 337/3967/20, який було пред`явлено до примусового виконання Хортицькому ВДВС. 

20 вересня 2021 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_1 (ВП № 66872800). 

28 липня 2022 року державний виконавець Дениско С.В. прийняла рішення про повернення стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» виконавчого документа виданого 13 липня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя у справі № 337/3967/20 щодо боржника ОСОБА_1 , з підстав, визначених пунктом 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження». В постанову державним виконавцем зазначено, що повторно виконавчий документ може бути пред`явлено для виконання в строк до 28 липня 2025 року.

Отже, строк пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа, виданого 13 липня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя у справі № 337/3967/20, після його переривання 28 липня 2022 року встановлено до 28 липня 2025 року.

Разом, з тим Законом України від 15 березня 2022 року "Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" (набрав чинності 26 березня 2022 року), зазначений розділ закону України доповнено пунктом 10-2, яким визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.

Отже, пунктом 10-2 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" визначено особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану, відповідно до яких тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з-поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України "Про виконавче провадження" як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання (див.: постанови Верховного Суду: від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 (провадження № К/990/383/23), від 07 квітня 2023 року у справі № 910/5925/15-г, від 05 лютого 2025 року у справі № 1616/803/2012, від 03 квітня 2025 року у справі № 712/8159/15-ц).

Враховуючи викладене, звернення ТОВ «Капіталресурс» до суду із заявою зокрема про видачу дубліката виконавчого листа у липні 2026 року відбулося в межах строку його пред`явлення до виконання, як вірно зазначив суд першої інстанції.

Щодо доведеності втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

За правилами частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

Так, постанови про повернення виконавчого документа стягувану надсилаються рекомендованим поштовим відправленням.

З огляду на викладене належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Подібні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 2515/739/2012, від 12 березня 2018 року у справі № 583/1828/17-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 201/15305/14-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 2-1693/10, від 28 травня 2020 року у справі № 1003/6035/12.

Належним доказом підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Матеріали справи зазначених відомостей рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення не містять. Відділом ДВС не надано доказів направлення та отримання стягувачем виконавчого документа.

Верховний Суд у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 127/2-3538/10, від 09 лютого 2022 року у справі № 201/4043/19, від 25 березня 2026 року у справі № 759/1382/19 вказав, що під час вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, зокрема, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Звертаючись до суду із заявою щодо видачі дубліката виконавчого листа №337/3967/20 від 13 липня 2021 року щодо боржника: ОСОБА_1 , ТОВ «Капіталресурс» вказувало, на примусовому виконанні у Хортицькому відділі державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебувало виконавче провадження № 66872800 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. 28 липня 2022 року державним виконавцем Дениско С.В. вищевказане виконавче провадження було завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», доказів надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу, та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення виконавчої службою не підтверджено. Станом на дату укладення договору Факторингу від 22 серпня 2025 року № 8-22-05/2025, оригінал виконавчого листа №337/3967/20 від 13 липня 2021 року Клієнту ТОВ «Капіталресурс» від Фактора АТ КБ «ПриватБанк» не передавався. У зв`язку з відсутністю оригіналу виконавчого листа на адресу АТ КБ «ПриватБанк» заявником було скеровано запит з метою з`ясування його наявності. 31 березня 2026 року на адресу ТОВ «Капіталресурс» надійшла відповідь, відповідно до якої АТ КБ «ПриватБанк» повідомляє, що не може надати достовірну інформацію щодо отримання виконавчих листів та постанов про їх повернення щодо боржників виданих до 05 жовтня 2025 року, в тому й числі щодо повернення оригіналу виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки архівне приміщення було знищено під час ракетного обстрілу з боку рф, що підтверджується листом та актом ГУ ДСНС України у Львівській області. 

У своїй сукупності надані заявником докази є підтвердженням втрати оригіналу виконавчого листа №337/3967/20 від 13 липня 2021 року щодо боржника: ОСОБА_1 , оскільки встановити місцезнаходження оригіналу виконавчого листа, виданого 13 липня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя у справі № 337/3967/20 не вдалося, а зміст довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 18 березня 2026 року не містить конкретної інформації про його повернення банку та наявності на зберіганні, як і доказів на підтвердження надсилання стягувачу копії постанови про повернення виконавчого листа разом із направленням його оригіналу, так як таким доказом є виключно квитанція про відправлення та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, проте таких доказів матеріали справи не містять. 

Отже, виконавчий лист відсутній як у стягувача, так і в органів примусового виконання судових рішень, а у справі відсутні відомості про те, що заочне рішення про стягнення кредитної заборгованості, яке набрало законної сили і на виконання якого судом видано виконавчий лист, виконано у добровільному порядку.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції встановивши, що заявником належними та допустимими доказами підтверджено факт втрати виконавчого листа стягувачем, а строки для його пред`явлення до виконання стягувачем не пропущено, з метою дотримання загальних засад судочинства, дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого документа, що спростовує доводи апеляційної скарги у цій частині. 

Отже, суд дійшов правильного висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення заяви ТОВ «Капіталресурс» про видачу дубліката виконавчого документа.

У цьому випадку видача дубліката виконавчого документа є забезпеченням гарантованого Конституцією України права на виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в матеріалах справи належних доказів, які підтверджують втрату оригіналу виконавчого листа не спростовують правильність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа, на законність судового рішення не впливають. При цьому оригінал виконавчого листа відсутній як у самого стягувача (первісного кредитора АТ КБ «ПриватБанк», його правонаступника ТОВ «Капіталресурс»), так і на виконанні в державній виконавчій службі, що підтверджується витягом з автоматизованої системи виконавчого провадження. Отже, факт втрати оригіналу виконавчого документа підтверджується матеріалами справи, виконавчий документ не перебуває на виконанні, а строк для його повторного пред`явлення до виконання на момент звернення із відповідною заявою не пропущено. Відтак наявні передбачені процесуальним законом правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Наведені обставини ОСОБА_1 не спростував.

З огляду на зазначене, наведені в апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції щодо встановлення обставин справи та тлумачення норм матеріального й процесуального права на свій розсуд, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до незгоди з судовим рішенням та до бажання домогтися скасування судового рішення, яке набрало законної сили.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду без змін, тому підстав для нового розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, - 
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 серпня 2026 року– залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повна постанова складена 16 вересня 2026 року.

Головуючий, суддя | Суддя | Суддя
Подліянова Г.С. | Кочеткова І.В. | Кухар С.В.