Справа № 533/533/26
Провадження № 2/533/501/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2026 року селище Козельщина

Козельщинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої судді Козир В.П.,
за участю:
секретаря судового засідання - Кругловецького Ю.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

УСТАНОВИВ:

02 червня 2026 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернувся до Козельщинського районного суду Полтавської області зі позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, у якій просив суд:
- стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором позики № 45569753 у розмірі 4855,20 грн, яка складається зі: суми заборгованості за основною сумою боргу - 1500,00 грн; суми заборгованості за процентами - 115,20 грн; суми заборгованості за комісією - 240,00 грн та суми заборгованості за пенею, неустойкою - 3000,00 грн;
- стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» суму заборгованості за договором позики № 6791364 у розмірі 6862,90 грн, яка складається зі: суми заборгованості за основною сумою боргу - 1700,00 грн; суми заборгованості за процентами - 1469,65 грн; суми заборгованості за комісією - 293,25 грн та суми заборгованості за пенею, неустойкою - 3400,00 грн;
- стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень.

Процесуальні дії/рішення у справі

Ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області від 04 червня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, призначено судовий розгляд справи на 23 липня 2026 року (а.с.67-68).

Цією ухвалою запропоновано позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» протягом 20 днів з дня отримання ухвали надати до суду докази на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема докази видачі позики відповідачці за договорами позики у заявленому до стягнення розмірі (виписку за банківським рахунком, докази належності платіжної банківської картки тощо). Копії доказів заздалегідь направити відповідачці, а докази направлення - надати суду.

24.06.2026 від позивача надійшло клопотання про витребування доказів від АТ «Райффайзен банк» щодо належності відповідачці банківської картки та виписки по рахунку (а.с.76-77).

16 липня 2026 року від відповідачки ОСОБА_1 надійшла заява, у якій вона просила проводити розгляд справи без її участі та визнала факт укладення кредитних договорів та отримання кредитів (а.с. 83).

У зв`язку з визнанням відповідачкою обставин отримання кредитів суд, не маючи обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання, керуючись ч. 1 ст. 82 ЦПК України, визнав недоцільним витребовування доказів від банківської установи  за клопотанням позивача.

Справу розглянуто 23.07.2026 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Аргументи сторін

Позиція позивача (а.с. 2-5)

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та ОСОБА_1 (позичальниця/відповідачка) укладено договір про надання коштів у кредит № 45569753, який був підписаний електронним підписом позичальниці 86834. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кошти у розмірі 1500,00 грн строком на 30 днів.

Також 11.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у кредит № 6791364, який був підписаний електронним підписом позичальниці 867746. Відповідно до умов договору відповідачка отримала кошти у розмірі 1700,00 грн строком на 360 днів.

Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав, а відповідачка порушила обумовлені у договорах строки повернення кредитів, у зв`язку з чим у відповідачки виникли заборгованості за вказаними договорами у розмірі 4855,20 грн та 6862,90 грн відповідно.

25.02.2026 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу № 25/02/26, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитними договорами перейшло до ТОВ «Фінпром Маркет».

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 до договору факторингу № 25/02/26 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 , а саме:
- за кредитним договором № 45569753 у розмірі 4855,20 грн, з яких: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 115,20 грн - сума заборгованості за відсотками; 240,00 грн- сума заборгованості за комісією; 3000,00 грн - сума заборгованості за пенею;
- за кредитним договором № 6791364, у сумі 6862,900 грн, з яких: 1700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1469,65 грн - сума заборгованості за відсотками; 293,25 грн- сума заборгованості за комісією; 3400,00 грн - сума заборгованості за пенею.

При нормативному обґрунтуванні позову позивач посилався на статтю 11, 203, 205, 207, 512, 514, 517, 526, 536, 610, 612, 629, 638, 639, 652, 1049, 1054, 1055 ЦК України, статті 4, 10, 12, 13, 81, 84,89, 134, 141, 175,188, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 274, 276 ЦПК України, статті 3, 11, 12, 13 Закону України «Про електронну комерцію», та правові висновки Верховного Суду України у справі № 732/670/19 (постанова від 09 вересня 2020 року), у справі № 404/502/18 (постанова від 23 березня 2020року), у справі № 127/33824/19 (постанова від 07 жовтня 2020 року), у справі № 524/5556/19 (постанова від 12 січня 2021 року), у справі № 234/7153/20 (постанова від 10 червня 2021 року).

Позиція відповідача (а.с. 83)

Відповідачка ОСОБА_1 у письмовій заяві підтвердила, що отримувала кредити. Позовні вимоги у частині стягнення з неї тіла, процентів та комісії підтримала. Також уважала, що пеня нарахована неправомірно, так як в Україні діє воєнний стан.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Щодо кредитного договору № 45569753 від 11.10.2025 (далі по тексту рішення - договір кредиту або кредитний договір № 1).

11 жовтня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за договором - кредитодавець) та відповідачкою ОСОБА_1 (за договором - позичальник) було укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45569753, який було підписано електронним підписом позичальника (відповідачки), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 5.5, 5.6, р. 12 кредитного договору (а.с. 14-21).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 1 за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит») на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту.

Мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п. 2.1.1 кредитного договору № 1).

У п. 2.2 кредитного договору № 1 зазначені параметри та умови кредиту, а саме: сума кредиту 1500,00 грн (п. 2.2.1); строк кредитування/строк договору 30 днів (п. 2.2.2); процентна ставка/день 0,256 % (фіксована) (п. 2.2.3); комісія за надання кредиту 16,00 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 240,00 грн) (п. 2.2.4).

Дата надання кредиту - 11.10.2025; дата повернення кредиту (останній день) - 09.11.2025; денна процентна ставка/день - 0,789 %; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною), день - 4,00 %; пеня, день - 4,00 %; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1351,11 %; орієнтовна загальна вартість кредиту - 1855,20 грн.

Для отримання кредиту, позичальник має бути зареєстрований в ІКС (інформаційно-комунікаційній системі), для чого він проходить процедуру реєстрації на сайті (п. 3.1 кредитного договору № 1).

Договір укладається сторонами дистанційно в електронній формі з використанням ІКС, в результаті чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію», у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки (п. 5.5 кредитного договору № 1).

Згідно з п. 5.6 кредитного договору № 1 договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору № 1 за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи із строку фактичного користування кредитом, за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором.

У відповідності до п. 6.2 кредитного договору № 1 за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується у день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником в останній день користування кредитом відповідно до п. 2.2 договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту, визначений п. 2.2.4 п. 2.2. договору.

Відповідно до п. 9.2.6 кредитного договору № 1 кредитодавець має право відступити право вимоги за договором або звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості, у разі невиконання позичальником зобов`язань за договором.

Сторони несуть відповідальність відповідно до умов договору та чинного законодавства України (п. 10.1 кредитного договору № 1).

Відповідно до п. 10.5 кредитного договору за порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу. Кредитодавець не несе відповідальність за відмову у наданні кредиту після підписання договору з підстав, визначених пп. 9.2.7 п. 9.2 договору.

Договір укладено із використанням веб сайту https://mycredit.ua. (п. 11.3 кредитного договору № 1).

У р. 12 кредитного договору № 1 зазначені такі відомості щодо позичальника: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; відомості про паспортні дані; адреса: АДРЕСА_1 ; поштова адреса: АДРЕСА_1 ; телефон: НОМЕР_2 ; email: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_3 та електронний підпис одноразовим ідентифікатором 86834.

Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45569753, передбачено та зазначено такі умови: дата платежу, сума платежу за розрахунковий період (гривня), в тому числі погашення основної суми кредиту, проценти за користування кредитом та комісія за обслуговування кредиту (а.с. 21 (на звороті) - 22).

11.10.2025 ОСОБА_1 підписала за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 86834 заявку-опитувальник клієнта та інформаційне повідомлення (а.с. 22 (на звороті) - 23).

Довідкою про ідентифікацію (а.с. 23 на звороті) первісний кредитор підтвердив, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.

Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні таких договорів: 1) номер договору - 45569753; одноразовий ідентифікатор - 86834; час відправки ідентифікатора позичальнику- 11.10.2025 09:13:35; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім цього, у довідці про ідентифікацію зазначено, що також проводилась ідентифікація клієнта за посередництвом системи BankID НБУ, а саме: дата проходження - 25.09.2025 04:17:04; назва банку - pumbbank.

З довідки ТОВ «Європейська платіжна система»» (а.с. 24) вбачається, що відповідно до умов договору про переказ коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 було завершено платіжну операцію: дата 11.10.2025; сума 1500,00 грн; отримувач ОСОБА_1 ЕПЗ номер НОМЕР_3 .

Відповідно до копії платіжної інструкції від 11.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило переказ грошових коштів у сумі 1500,00 грн на платіжний інструмент НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с. 25).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 45569753 від 11.10.2025 (а.с. 12-13), виконаним первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сума заборгованості відповідачки станом на 25.02.2026 становила 4855,20 гривень, у тому числі: заборгованість по основному боргу - 1500,00 гривень; заборгованість по відсотками - 115,20 грн; заборгованість за пенею - 3000,00 грн та заборгованість по комісії - 240,00 гривень.

Заборгованість за процентами нарахована за період з 11.10.2025 по 25.02.2026 (остання дата нарахування процентів 09.11.2025) з розрахунку 0,256 % у день користування кредитом. Неустойка нарахована первісним кредитодавцем за період з 10.11.2025 по 29.12.2025 по 60,00 грн за кожен день прострочення зобов`язання.

Щодо кредитного договору № 8964539 від 08.05.2025 (далі по тексту рішення - договір кредиту або кредитний договір № 2).

11.10.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за договором - кредитодавець) та відповідачкою ОСОБА_1 (за договором - позичальник) було укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6791364 (надалі - кредитний договір № 2 або договір кредиту № 2), який було підписано електронним підписом позичальника (відповідачки), відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», про що свідчить п. 5.5, 5.6, р. 11 кредитного договору (а.с. 30-37).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору № 2 за цим договором кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит»), на погоджений умовами договору строк (надалі - «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 2.1.1 кредитного договору № 2 мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник підтверджує, що не має наміру використовувати отриманий кредит із метою, яка є забороненою відповідно до діючого законодавства, у тому числі не має наміру ініціювати переказ отриманого за цим договором кредиту на рахунки організаторів азартних ігор для участі в азартних іграх.

Вид фінансової послуги, що надається відповідно до умов договору - надання коштів у кредит (п. 2.1.2 кредитного договору № 2).

У п. 2.2 кредитного договору № 2 зазначено параметри та умови кредиту, а саме: сума кредиту 1700,00 грн (п.2.2.1); строк кредитування/строк договору 360 днів (п. 2.2.2); розмір першого обов`язкового платежу 777,75 грн (п.2.2.3); період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п. 2.2.4); дата сплати першого обов`язкового платежу 09.11.2025 (п. 2.2.5).

Тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п. 2.2.7 кредитного договору № 2).

У відповідності до п. 2.2.8 кредитного договору № 2 комісія за надання кредиту 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 293,25 грн); дата надання кредиту - 11.10.2025; дата повернення кредиту - 05.10.2026; процентна ставка/день (фіксована) - 0,95 %; орієнтовна загальна вартість кредиту - 7807,25 грн; неустойка - 85,00 грн/день.

Відповідно до п. 3.1 кредитного договору № 2 для отримання кредиту позичальник має бути зареєстрований в ІКС, для чого він проходить процедуру реєстрації на сайті.

Згідно з п. 5.1 кредитного договору № 2 перед укладанням (підписанням) договору позичальник ознайомлюється з паспортом споживчого кредиту та офертою, що містить в тому числі проект договору, політикою конфіденційності, правила надання коштів та банківських металів у кредит за допомогою вебсайту та мобільного додатку «СlickСredit», іншою інформацією про кредитодавця та послуги, які ним надаються, в тому числі на сайті кредитодавця: інформацію, передбаченою Законом України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про споживче кредитування», Законом України «Про захист персональних даних». 

У відповідності до п. 5.5 кредитного договору № 2 договір укладається сторонами дистанційно в електронній формі з використанням ІКС, у результаті чого відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін договору виникають цивільні права та обов`язки. 

Згідно з п. 5.6 кредитного договору № 2 договір укладається відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір в електронній формі та його підписання сторонами шляхом використання електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Укладений (підписаний) таким чином Договір прирівнюється до укладеного договору в письмовій формі.

Відповідно до п. 6.1 кредитного договору № 2 за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі, визначеному пунктом 2.2 договору. Проценти за користування кредитом нараховуються на суму кредиту (його залишок), виходячи з строку фактичного користування кредитом (його залишком), за кожен день (календарну дату) користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом (включно) та включаючи день (дату) його повернення, до повного погашення заборгованості за договором та підлягають сплаті періодично кожні 30 календарних днів з дати надання кредиту у складі першого обов`язкового платежу та мінімальних обов`язкових платежів відповідно до пп. 2.2.4 п. 2.2. та пп. 2.2.5 п. 2.2 договору.

Згідно з п. 6.2 кредитного договору № 2 за надання кредиту позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту, яка нараховується в день надання кредиту та підлягає сплаті позичальником відповідно до умов договору. Розмір комісії, яка нараховується за надання кредиту визначений пп. 2.2.8 п. 2.2 договору.

У п. 9.5 кредитного договору № 2 зазначено, що за порушення кредитодавцем строків надання позичальнику кредиту, визначених договором, позичальник має право стягнути з кредитодавця неустойку у вигляді пені за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, але не більше ніж 15 відсотків від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 9.7 кредитного договору № 2, якщо позичальником не сплачено/сплачено не в повному обсязі перший обов`язковий платіж/мінімальний обов`язковий платіж (платежі), за договором нараховується неустойка у розмірі, визначеному п. 2.2 договору, починаючи з першого дня прострочки та закінчуючи датою оплати несплаченого/сплаченого не в повному обсязі першого обов`язкового платіжу/мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки. Після оплати простроченого першого обов`язкового платежу та/або мінімального обов`язкового платежу (платежів) та неустойки у повному обсязі, подальше виконання зобов`язань позичальником здійснюється відповідно до умов договору зі сплатою, після усунення порушень договору, мінімального обов`язкового платежу у строки, встановлені для сплати мінімального обов`язкового платежу відповідно до пп. 2.2.4 п. 2.2. договору. Неустойка нараховується з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування» та іншими актами законодавства.

Договір укладено із використанням веб-сайту http://clickcredit.ua/ (п. 10.3 кредитного договору № 2).

У р. 11 кредитного договору № 2 зазначені такі відомості щодо позичальника: ОСОБА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; відомості про паспортні дані; адреса: АДРЕСА_2 ; телефон: НОМЕР_2 ; email: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; номер електронного платіжного засобу: НОМЕР_3 та електронний підпис одноразовим ідентифікатором 867746.

11.10.2025 ОСОБА_1 підписала за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором 867746 заявку-опитувальник клієнта та інформаційне повідомлення (а.с. 38).

Довідкою про ідентифікацію (а.с. 39 на звороті) первісний кредитор підтвердив, що клієнт ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ідентифікована Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» шляхом використання одноразового ідентифікатора, що є аналогом електронного підпису відповідно до вимог законодавства України.

Ідентифікація клієнта здійснювалась при укладенні таких договорів: номер договору - 6791364; одноразовий ідентифікатор - 867746; час відправки ідентифікатора позичальнику- 11.10.2025 09:23:36; номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор - ІНФОРМАЦІЯ_2.

Окрім цього, у довідці про ідентифікацію зазначено, що також проводилась ідентифікація клієнта за посередництвом системи BankID НБУ, а саме: дата проходження - 17.09.2025 11:25:00; назва банку -avalbank.

З довідки ТОВ «Європейська платіжна система»» (а.с. 40) вбачається, що відповідно до умов договору про переказ коштів № ПВ30-09-20/1 від 30.09.2020 було завершено платіжну операцію: дата 11.10.2025; сума 1700,00 грн; отримувач ОСОБА_1 ЕПЗ номер НОМЕР_3 .

Відповідно до копії платіжної інструкції від 11.10.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило переказ грошових коштів у сумі 1700,00 грн на платіжний інструмент НОМЕР_3 ОСОБА_1 (а.с. 41).

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 6791364 від 11.10.2025 (а.с. 28-29), виконаним первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», сума заборгованості відповідачки станом на 25.02.2026 становила 6862,90 гривень, у тому числі: заборгованість по тілу - 1700,00 гривень; заборгованість по відсотками - 1469,65 грн, комісія - 293,25 та неустойка - 3400,00 гривень.

Заборгованість за процентами нарахована за період з 11.10.2025 по 25.02.2026 (остання дата нарахування процентів 09.01.2026) з розрахунку 0,95 % у день користування кредитом. Неустойка нарахована первісним кредитодавцем за період з 10.11.2025 по 19.12.2025 по 85,00 грн за кожен день прострочення зобов`язання.

25 лютого 2026 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (за договором - клієнт) та ТОВ «Фінпром маркет» (за договором - фактор) укладено договір факторингу № 25/02/26 (а.с. 43-46).

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу за цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.

Згідно з п. 2.1.3 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками реєстр прав вимог в паперовому вигляді або у вигляді електронного документу, підписаного кваліфікованими електронними підписами уповноважених представників сторін у порядку, визначеному цим договором за допомогою сервісу для обміну електронних документів «ВЧАСНО», є невід`ємною частиною цього договору та підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги.

З копій платіжних інструкцій від 26.02.2026 № 579945926.1, від 09.03.2026 № 579945969.1, від 20.03.2026 № 579946011.1 вбачається. що ТОВ «Фінпром маркет» здійснило оплати за договором факторингу (а.с.50 - 52).

Відповідно до реєстру прав вимоги № 2 від 25.02.2026 до договору факторингу № 25/02/26 від 25.02.2026 ТОВ «Фінпром маркет» набуло право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за договором № 6791364 у загальному розмірі 6862,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1700,00 грн; заборгованість за процентами за користування - 1469,65 грн, неустойка - 3400,00 грн та комісія за надання позики(кредиту) - 293,25 грн (а.с. 48 (на звороті) - 49).

Відповідно до розрахунку суми заборгованості (а.с. 27), виконаним позивачем, сума заборгованості відповідачки за кредитним договором № 2 за період з 24.02.2026 по 08.04.2026 становить 6862,90 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1700,00 грн; заборгованість за процентами за користування - 1469,65 грн, неустойка - 3400,00 грн та комісія за надання позики (кредиту) - 293,25 грн.

Застосовані судом норми права та висновки Верховного Суду

Відповідно до частин першої, другої 207 Цивільного кодексу України (ЦКУ) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.  Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).  Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Згідно зі ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
- електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;
- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст. 1054 ЦКУ за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦКУ).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Законом України «Про споживче кредитування» у п. 4 ст. 1 надано визначення такому терміну: загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.

На підставі ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються: комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦКУ).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦКУ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).

Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст. 519 ЦК України).

Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 81 ЦПК України). 

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення

З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що відповідачкою ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено в електронній два кредитних договори, а саме:
- 11.10.2025 укладено договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 45569753, за умовами яких відповідачка отримала кредит у сумі 1500,00 грн загальним строком користування 30 днів;
- 11.10.2025 укладено договір кредитної лінії (надійний) № 6791364, за умовами якого відповідачка отримала кредиту у розмірі 1700,00 грн строком на 360 днів.

Згідно зі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» за правовими наслідками такі договори прирівнюються до укладення договору у письмовій формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Договори, укладені між сторонами в електронній формі, мають силу договорів, які укладені в письмовій формі та підписані сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачки на вебсайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачкою та первісним кредитором не було б укладено.

Так, підписання договору відповідачкою підтверджується змістом кредитних договорів та додатків до них, які містять усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідачки; податковий номер відповідачки; номер банківської картки; адресу місця проживання, що співпадає зі зареєстрованим місцем проживання відповідача, зазначеним у Єдиному державному демографічному реєстрі (а.с. 66).

Відповідачка факт укладення кредитного договору не заперечувала та визнала факт отримання кредитів.

Отже, суд уважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення кредитного договору та факт отримання кредитів саме відповідачкою.

Відповідно до умов кредитних договорів їх сторонами врегульовано основні істотні умови кредитування, у тому числі: загальну суму кредиту; строк, на який надається кредит; порядок повернення кредиту (кількість та розмір платежів, періодичність внесення платежів, проценти за користування кредитом, комісії тощо).

Згідно з умовами кредитних договорів відповідачка зобов`язувалась повернути кредити, сплатити проценти за користування кредитами, комісії та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачені договорами.

З розрахунків заборгованості, наданих позивачем, вбачається, що відповідачка у повному обсязі кредити не повернула.

Доказів проведення повного розрахунку за отриманими кредитами з позивачем чи з первісним кредитором матеріали справи не містять.

Отже, відповідачка умови кредитних договорів порушила та у строки, встановлені умовами кредитних договорів, кредитні кошти та проценти за користування кредитом у повному обсязі не повернула.

ТОВ «Фінпром Маркет» набуло право грошової вимоги до відповідачки на підставі договору факторингу, який відповідачкою не оспорювався.

Отже, ТОВ «Фінпром Маркет» станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідачки має законне право вимоги до відповідачки, що ґрунтується на договорі.

Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1 суд висновує таке.

Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за основним боргом - 1500,00 грн; проценти за користування кредитом - 115,20 грн; неустойку - 3000,00 грн та комісію - 240,00 грн. 

Сума заборгованості за основним боргом - тілом кредиту у розмірі 1500,00 грн відповідає умовам договору, визнана відповідачкою, відповідно - підлягає стягненню з відповідачки.

Не заперечувався відповідачкою та відповідає умовам договору (п. 2.2.4) й пред`явлений до стягнення розмір заборгованості за комісією у сумі 240,00 грн. Обов`язок відповідачки сплачувати комісію прямо передбачений умовами кредитного договору, які цілком відповідають положенням п. 4 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких, витрати за комісіями кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Положення Закону України «Про банки і банківську діяльність» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки кредитодавець у даній справі не є банківською установою.

Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей суд не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з процентної ставки, що була узгоджена сторонами, у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором (30 днів).

Щодо нарахування неустойки суд уважає, що розрахунок заборгованості за неустойкою не відповідає вимогам закону та уважає, що положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цілком застосовні й до даного спору.

У період нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором введено воєнний стан на території України.

Суд зазначає, що відповідачка на підставі пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України звільняється від відповідальності перед позивачем, за прострочення виконання зобов`язань за договором кредиту, звільняється від обов`язків сплачувати кредитору неустойку (пеню), сплата яких передбачена кредитним договором за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) відповідачкою зобов`язань за таким договором.

Сума неустойки 3000,00 грн за період з 10.11.2025 по 29.12.2025 нараховувалася первісним кредитором неправомірно. Така сума неустойки підлягала списанню позивачем, а обов`язок відповідачки по сплаті неустойки припиняється без його виконання. Відповідно, у задоволенні вимог в цій частині суд відмовляє за безпідставністю.

Отже, суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 1 у розмірі 1855,20 грн, у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 1500,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 115,20 грн та заборгованість за комісією - 240,00 грн.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за неустойкою у розмірі 3000,00 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Здійснюючи перевірку розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2 суд висновує таке.

Позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за основним боргом - 1700,00 грн; проценти за користування кредитом - 1469,65 грн; неустойку - 3400,00 грн та комісію - 293,25 грн. 

Сума заборгованості за основним боргом - тілом кредиту у розмірі 1700,00 грн відповідає умовам договору, визнана відповідачкою, відповідно - підлягає стягненню з відповідачки.

Не заперечувався відповідачкою та відповідає умовам договору (п. 2.2.4) й пред`явлений до стягнення розмір заборгованості за комісією у розмірі 293,25 грн. Обов`язок відповідачки сплачувати комісію прямо передбачений умовами кредитного договору, які цілком відповідають положенням п. 4 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування», відповідно до яких, витрати за комісіями кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Положення Закону України «Про банки і банківську діяльність» не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки кредитодавець у даній справі не є банківською установою.

Здійснивши перевірку розрахунку заборгованості за процентами за користування кредитом, арифметичних чи логічних помилок та неузгодженостей суд не виявив. Заборгованість за процентами нарахована правильно, виходячи з процентної ставки, що була узгоджена сторонами, у межах строку кредитування, встановленого кредитним договором (360 днів).

Щодо нарахування неустойки суд уважає, що розрахунок заборгованості за неустойкою не відповідає вимогам закону та уважає, що положення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цілком застосовні й до даного спору.

У період нарахування позивачем неустойки (пені) за несвоєчасне виконання відповідачкою зобов`язань за кредитним договором введено воєнний стан на території України.

Суд повторює, що відповідачка на підставі пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України звільняється від відповідальності перед позивачем, за прострочення виконання зобов`язань за договором кредиту, звільняється від обов`язків сплачувати кредитору неустойку (штраф, пеню), сплата яких передбачена кредитним договором за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) відповідачкою зобов`язань за таким договором.

Сума неустойки 3400,00 грн за період з 10.11.2025 по 19.12.2025 нараховувалася первісним кредитором неправомірно. Така сума неустойки (пені) підлягала списанню позивачем, а обов`язок відповідачки по сплаті неустойки припиняється без його виконання. Відповідно, у задоволенні вимог в цій частині суд відмовляє за безпідставністю.

Отже, суд уважає такими, що є доведеними, обґрунтованими та підставними позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 2 у розмірі 3462,80 грн, у тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 1700,00 грн; заборгованість за процентами за користування кредитом - 1469,65 грн та комісії - 293,25 грн.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 3400,00 грн суд відмовляє за безпідставністю.

Підсумовуючи все викладене вище суд уважає доведеними, обґрунтованими, підставними та задовольняє позовні вимоги у частині стягнення позивачем з відповідачки заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 5318,00 грн, у тому числі: 
- за кредитним договором від 11.10.2025 № 45569753 у загальній сумі 1855,20 грн, у тому числі: 1500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 115,20 грн - сума заборгованості за процентами, 240,00 грн - сума заборгованості за комісією;
- за кредитним договором від 11.10.2025 № 6791364 у загальній сумі 3462,80 грн, у тому числі: 1700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1469,65 грн - сума заборгованості за процентами; 293,25 грн - сума заборгованості за комісією.

У задоволенні решти позовних вимог на суму 6400,00 грн (3000,00 грн (неустойка за кредитом № 1)+ 3400,00 грн (неустойка за кредитом № 2)= 6400,00 грн) суд відмовляє за безпідставністю.

Розподіл судових витрат

Згідно зі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору у сумі 2662,40 грн (а.с. 1, 88).

З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково (45,38 % від ціни позову), суд на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягує з відповідачки на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме - 1208,20 грн (2662,40 х 45,38 % = 1208,20).

Крім того позивач просив стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4500,00 грн, на підтвердження яких надав відповідні докази.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

У відповідності до ч. 2-6 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Зі сторони позивача на підтвердження витрат на правничу допомогу було надано такі докази (копії): 
1) договір про надання правничої допомоги від 28 серпня 2025 року № 25-08/25/ФП, укладений між адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (клієнт) (а.с. 53 - 55), відповідно до умов якого правнича допомога, що надається за цим договором, полягає у здійсненні адвокатом комплексу заходів, спрямованих на стягнення належної до сплати клієнту заборгованості боржників за договорами позики, право вимоги за якими належить клієнту у судовому порядку, а також у здійсненні захисту прав та інтересів клієнта, пов`язаних із стягненням заборгованості з боржників у спорах, що виникли внаслідок заходів, вжитих як клієнтом так і адвокатом, по стягненню заборгованості у судовому порядку (п. 1.1); за послуги, надані адвокатом, клієнт протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту про приймання-передачі наданої правничої допомоги (додаток № 2 до цього договору) та отримання від адвоката відповідного рахунку, сплачує винагороду на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі наданої правничої допомоги шляхом безготівкового перерахування клієнтом на поточний рахунок адвоката, вказаний у цьому договорі (п. 4.2);
2) витяг з акту приймання - передачі наданої правничої допомоги № 11ФП від 16.03.2026 за договором про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року № 25-08/25/ФП (а.с. 57), відповідно до якого за надані послуги з правничої допомоги клієнт сплачує адвокату винагороду у розмірі 207000,00 грн, у тому числі й за надання правничої допомоги за позовом до ОСОБА_1 у розмірі 4500,00 грн, яка складається зі: вивчення наявних у клієнта документів, проведення їх аналізу, визначення правової позиції/аналіз судової практики та збір документів/доказів (у разі відсутності у клієнта необхідних документів/доказів, адвокат збирає їх самостійно шляхом направлення адвокатських запитів) по малозначних справах для формування позовної заяви - 500,00 грн; підготовка/складання позовної заяви до боржника за договором позики у малозначній справі (адвокат самостійно подає позовну заяву від імені клієнта представляє інтереси як представник клієнта в сумі) - 4000,00 грн;
3) акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, відповідно до якого клієнт передав, а адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо таких справ:…№ 2735) складання позовної заяви, представництво в суді - Крамаренко А.С.. (а.с. 57 (на звороті) - 58);
4) платіжну інструкцію кредитового переказу від 25.03.2026 № 579946020.1, відповідно до якої ТОВ «Фінпром Маркет» сплатило адвокату Ткаченко Юлії Сергіївні 207000,00 грн згідно з актом № 11ФП приймання наданої правничої допомоги від 16.03.2026 за договором про надання правничої допомоги 25.08.2025 року № 25-08/25/ФП (а.с. 59).

Позивачем надано усі необхідні докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на правничу допомогу у строки, що передбачені ч. 8 ст. 141 ЦПК України, у тому числі: розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі правничих послуг та докази на підтвердження фактичної сплати суми гонорару. Такі докази завчасно були направлені відповідачці.

Відповідачка клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката не заявляла.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково (45,38 % від загального розміру позовних вимог), то на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141, 137 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, понесені позивачем на оплату правничої допомоги у розмірі 2042,10 грн (4500,00 х 45,38 % = 2042,10).

Керуючись статтями 12, 76-83, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, нормами матеріального права та висновками Верховного Суду, наведеними у мотивувальній частині рішення, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованість у загальному розмірі 5318,00 грн, у тому числі: 
- за кредитним договором від 11.10.2025 № 45569753 у розмірі 1855,20 грн;
- за кредитним договором від 11.10.2025 № 6791364 у розмірі 3462,80 грн.

У задоволенні решти позовних вимог на суму 6400 гривень 00 копійок - відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» судовий збір у розмірі 1208 гривень 20 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» витрати на правничу допомогу у розмірі 2042 гривень 10 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання через Козельщинський районний суд Полтавської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга в електронній формі подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (місцезнаходження: вул. Садова, буд. 31/33, м. Ірпінь, Бучанський район, Київська область, 08205; ідентифікаційний код 43311346; адреса електронної пошти: finprommarket@gmail.com; тел.:044-334-54-62).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; адреса електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел.: НОМЕР_4 ).

Повне рішення складено та підписано суддею 23.07.2026 без проголошення.

Суддя В.П. Козир