Справа № 739/543/26
Провадження № 2/739/469/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14 липня 2026 року            м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Чепурка В.В.,
за участі: 
секретаря судового засідання – Лукаш Н.Я.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина
Стислий виклад позицій учасників справи
Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – позивач), діючи через свого представника – Короля В.А., звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитними договорами №8498787 від 27 грудня 2024 року в розмірі 18 660 грн. 00 коп., за кредитним договором №5297186 від 21 червня 2025 року в розмірі 13 371 грн. 00 коп., за кредитним договором №00-10528891 від 03 серпня 2025 року в розмірі 7 146 грн. 30 коп. та за кредитним договором №8352655 від 25 травня 2025 року в розмірі 19 322 грн. 50 коп.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 27 грудня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №8498787,згідно умов якого відповідачці надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 24 грудня 2025 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу №24122025/1 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №8498787від 27 грудня 2024 року в розмірі 18 660 грн. 00 коп., з яких: 5 500 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 6 160 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою.
Також 21 червня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №5297186,згідно умов якого відповідачці надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 27 січня 2026 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу №27012026 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №5297186 від 21 червня 2025 року в розмірі 13 371 грн. 00 коп., з яких: 2 991 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 4 380 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою.
Також 03 серпня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою було укладено кредитний договір №00-10528891,згідно умов якого відповідачці надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 23 січня 2026 року між позивачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №23012026-МК/ЄАПБ відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10528891 від 03 серпня 2025 року в розмірі 7 146 грн. 30 коп., з яких: 4 200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 546 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками та 1 400 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями.
Крім того, 25 червня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено кредитний договір №8352655,згідно умов якого відповідачці надано кредит в розмірі та на умовах, визначених договором, при цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 26 січня 2026 року між позивачем та ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу №26/01/26 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №8352655 від 25 червня 2025 року в розмірі 19 322 грн. 50 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 4 322 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками та 10 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою.
Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. При цьому у позовній заяві міститься його клопотання про розгляд справи без його участі та зазначено про відсутність заперечень проти ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідачка неодноразово викликалася у судове засідання для участі у справі, при цьому тричі до суду не з`явилася, подаючи заяви про відкладення судового розгляду у зв`язку з перебування на роботі. Водночас, відповідачка правом залучити представника для участі у справі не скористалася, заяв по суті справи та про розгляд справи без її участі до суду не подала.
Заяви та клопотання учасників справи
Інших заяв та клопотань учасники справи до суду не подавали.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою від 31 березня 2026 року судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у справі, при цьому роз`яснено відповідачці право подати відзив на позов та заперечення, а позивачу, у разі подання відповідачкою відзиву, право подати відповідь на відзив, а також визначено необхідні для вчинення вказаних дій строки.
У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, те, що відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, неодноразово у судове засідання не з`являлася, заяви про розгляд справи без її участі та відзиву на позов не подала, беручи до уваги позицію представника позивача, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.
Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється без участі сторін у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
2. Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи
Як встановлено, 27 грудня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №8498787, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачці на 345 днів кредит у розмірі 5 500 грн. 00 коп. (а.с. 12-20).
Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 123397 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 51), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,97% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 13).
Згідно графіку платежів відповідачка зобов`язалася повернути кредит у строк до 07 грудня 2025 року (а.с. 18).
Як вбачається, ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №8498787, перерахувавши кредитні кошти в сумі 5 500 грн. 00 коп. (а.с. 21).
Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, у відповідачки перед ТОВ «Мілоан» станом на 08 вересня 2025 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 18 660 грн. 00 коп., з яких: 5 500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 6 160 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою (а.с. 22).
24 грудня 2025 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу №24122025/1 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №8498787 від 27 грудня 2024 року в розмірі 18 660 грн. 00 коп., з яких: 5 500 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 6 160 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 7 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою (а.с. 23-28).
Також 21 червня 2025 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено кредитний договір №5297186, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачці на 360 днів кредит у розмірі 3 000 грн. 00 коп. (а.с. 29-40).
Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 783604 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 51), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,97% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 30).
Згідно графіку платежів відповідачка зобов`язалася повернути кредит у строк до 16 червня 2026 року (а.с. 35).
Як вбачається, ТОВ «Мілоан» належним чином виконав свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №5297186, перерахувавши кредитні кошти в сумі 3 000 грн. 00 коп. (а.с.41).
Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, у відповідачки перед ТОВ «Мілоан» станом на 27 січня 2026 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 13 371 грн. 00 коп., з яких: 2 991 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 4 380 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою (а.с. 42).
27 січня 2026 року між позивачем та ТОВ «Мілоан» було укладено договір факторингу №27122026 відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №5297186 від 21 червня 2025 року в розмірі 13 371 грн. 00 коп., з яких: 2 991 грн. 00 коп. заборгованість за основним зобов`язанням, 4 380 грн. 00 коп. заборгованість за комісією за обслуговування кредиту та 6 000 грн. 00 коп. заборгованість за неустойкою (а.с. 43-48).
Також 03 серпня 2025 року між ТОВ «Макс Кредит» та відповідачкою було укладено кредитний договір №00-10528891, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачці на 360 днів кредит у розмірі 3 500 грн. 00 коп. (а.с. 55-59).
Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису Т859 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 25), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,94% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 55).
Згідно графіку платежів відповідачка зобов`язалася повернути кредит у строк до 29 липня 2026 року (а.с. 60).
Представником позивача до позовної заяви додано лише інформацію про те, що ТОВ «Макс Кредит» перерахувало відповідачці на виконання вказаного вище кредитного договору №00-10528891 кредитні кошти в сумі 3 500 грн. 00 коп. (а.с. 63). Будь-яких інших доказів перерахування даних кредитних коштів до позовної заяви не додано.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10528891станом на 13 січня 2026 року у відповідачки перед ТОВ Макс Кредит» виникла заборгованості 7 146 грн. 30 коп., з яких: 4 200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 546 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками та 1 400 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 64).
Крім того, 23 січня 2026 року між позивачем та ТОВ «Макс Кредит» було укладено договір факторингу №23012026-МК/ЄАПБ відповідно до якого та реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором №00-10528891 від 03 серпня 2025 року в розмірі 7 146 грн. 30 коп., з яких: 4 200 грн. 00 коп. заборгованість за тілом кредиту, 1 546 грн. 30 коп. заборгованість за відсотками та 1 400 грн. 00 коп. заборгованість за штрафними санкціями (а.с. 65-69).
Крім того, 25 травня 2025 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено кредитний договір №8352655, відповідно до якого зазначене товариство надало відповідачці на 360 днів кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 75-82).
Вказаний вище договір був підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису, шляхом використання одноразового пароля-ідентифікатора 182230 та шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с. 51), що передбачено положеннями статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статтями 6, 7, 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також узгоджується з висновками Верховного Суду, які містяться у постанові, винесеній 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19.
Сторонами вказаного кредитного договору було погоджено денну процентну ставку за кредитом у розмірі 0,998% за кожен день строку користування кредитом (а.с. 104).
Згідно графіку платежів відповідачка зобов`язалася повернути кредит у строк до 24 березня 2026 року (а.с. 76).
Як вбачається, ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання перед відповідачкою за кредитним договором №73161711, перерахувавши кредитні кошти в сумі 5 000 грн. 00 коп. (а.с. 85).
Незважаючи на визначені договором порядок та строки повернення кредиту відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим, згідно розрахунку заборгованості, у відповідачки перед ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» станом на 26 січня 2026 року виникла заборгованості за вказаним кредитним договором у розмірі 19 322 грн. 50 коп., з яких: 5 000 грн. 00 коп. заборгованість за основною сумою боргу, 4 322 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 10 000 грн. 00 коп. неустойка (а.с. 91-92).
Як вбачається, дослідженими у судовому засідання доказами підтверджується факт отримання відповідачкою кредитних коштів за кредитними договорами №8498787 від 27 грудня 2024 року, №5297186 від 21 червня 2025 року та №8352655 від 25 травня 2025 року.
Водночас, матеріали справи не містять доказів того, що ТОВ «Макс Кредит» взагалі надавало відповідачці кошти на виконання кредитного договору №00-10528891 у розмірі 3 500 грн. 00 коп., хоча саме на позивача покладено обов`язок довести дані обставини.
Це у свою чергу свідчить, що у ТОВ «Макс Кредит» не виникло права вимагати у відповідачки повернення коштів з нарахованими відсотками за договором №00-10528891 у розмірі 7 146 грн. 30 коп.
Відповідно до позивача від ТОВ «Макс Кредит» за договором факторингу №23012026-МК/ЄАПБ право вимоги за кредитним договором №00-10528891 не перейшло.
Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 травня 2022 року, винесеній у справі №336/4796/18.
За таких обставин, зважаючи на відсутність доказів отримання відповідачкою коштів за кредитним договором №00-10528891, і як наслідок відсутність доказів виникнення у відповідачки перед ТОВ «Макс Кредит» заборгованості за вказаним договором, суд приходить до висновку, що позивач не набув за договором факторингу №23012026-МК/ЄАПБ право вимагати у відповідачки повернення заборгованості закредитним договором №00-10528891 в розмірі 7 146 грн. 30 коп. тому взадоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.
З розміром нарахованих за кредитним договором №8498787 заборгованості за основним зобов`язанням у розмірі 5 500 грн. 00 коп., за кредитним договором №5297186 заборгованості за основним зобов`язання у розмірі 2 991 грн. 00 коп. та за кредитним договором №8352655 заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5 000 грн. 00 коп. і відсотків у розмірі 4 332 грн. 50 коп. суд погоджується, оскільки факт отримання відповідних коштів за кредитним договорами підтверджується відповідними доказами, наявними в матеріалах справи, а відсотки нараховані відповідно до умов укладених договорів.
Стосовно нарахованих за кредитним договором №8498787 неустойки в розмірі 7 000 грн. 00 коп., за кредитним договором №5297186 неустойки в розмірі 6 000 грн. 00 коп. та за кредитним договором №8352655 неустойки в розмірі 10 000 грн. 00 коп. відповідно, які позивач просить стягнути з відповідачки на свою користь за порушення останньою зобов`язань за кредитними договорами, суд зазначає наступне.
Так, положеннями вказаних вище кредитних договорів дійсно передбачено, що у випадку порушення даних договорів відповідачка зобов`язана сплатити неустойки у погодженому в договорах розмірі.
Відповідачка дійсно порушила свої зобов`язання щодо повернення отриманих кредитних коштів і сплати відсотків за вказаними вище договорами.
Водночас, пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Також установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на території України було введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та продовжує діяти на даний час.
У зв`язку з викладеним відповідачка на період дії в Україні воєнного стану звільняється від сплати неустойок за прострочення виконання зобов`язань за кредитними договорами №8498787 в розмірі 7 000 грн. 00 коп., за кредитним договором №5297186 в розмірі 6 000 грн. 00 коп. та за кредитним договором №8352655 в розмірі 10 000 грн. 00 коп. відповідно і вказані неустойки мають бути списані кредитодавцем. Відповідно доводи останнього про стягнення з відповідачки зазначених неустойок є необґрунтованими.
Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідачки комісій за обслуговування кредиту згідно договору №8498787 в розмірі 6 160 грн. 00 коп. та згідно договору №5297186 в розмірі 4 380 грн. 00 коп. суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VII (далі – Закон України №1734-VII) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно частини другої статті 11 Закону України №1734-VII у разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит.
Частиною п`ятою статті 12 Закону України №1734-VII передбачено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно висновку Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, висловленого у постанові від 06 листопада 2023 року у справі №204/224/21 якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Матеріали справи не містять доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням відповідачкою кредитів, за які останній нараховано відповідні комісії. 
У зв`язку з цим відповідні положення зазначених договорів щодо нарахування відповідачці комісій є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому вимоги про стягнення даних комісій є необґрунтованими.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
 Відповідно до частини першої статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належний йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом статті 516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до частини другої статті 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Оскільки в ході судового розгляду встановлено,що у відповідачки за кредитним договором №8498787 виникла заборгованість у розмірі 5 500 грн. 00 коп., за кредитним договором №5297186 виникла заборгованості у розмірі 2 991 грн. 00 коп. та за кредитним договором №8352655 виникла заборгованість у розмірі 9 432 грн. 50 коп. (5 000 грн. 00 коп. + 4 332 грн. 50 коп.) суд погоджується, при цьому право вимоги за вказаними договорами на час розгляду справи належить позивачу, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. При цьому в задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки на користь позивача неустойок та комісій за вказаними договорами та заборгованості за кредитним договором №00-10528891 необхідно відмовити у зв`язку з необґрунтованістю даних позовних вимог.
Судові витрати
Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3 328 грн. 00 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися.
Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, у розмірі 1 013 грн. 96 коп. (17 823 грн. 50 коп. х 3 328 грн. 00 коп. / 58 499 грн. 80 коп.).
На підставі викладеного, керуючись статтями 81-83, 141, 258-259, 263-268, 273, 280-289, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8498787 від 24 грудня 2024 року в розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №5297186 від 21 червня 2025 року в розмірі 2 991 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто одна) гривня 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №8352655 від 25 травня2025 року в розмірі 9 322 (дев`ять тисяч триста двадцять дві) гривні 50 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» судові витрати у розмірі 1 013 (одна тисяча тринадцять) гривень 96 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, який має право подати її до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 
Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ – 35625014, місцезнаходження: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30. 
Відповідачка:  ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя           В.В. Чепурко