РІШЕННЯ
Іменем України

07 вересня 2026 року | м. Чернігів | справа № 927/699/26
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за правилами спрощеного позовного провадження, розглянув справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фероекс»,
вул. Юри Гната, буд. 9, кв. 414, м. Київ, 03148,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод», вул. Носівський шлях, буд. 56, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600;
предмет спору: про стягнення боргу в сумі 12 528,00 грн;

без повідомлення (виклику) сторін.

16.07.2026, Товариством з обмеженою відповідальністю «Фероекс» поданий позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» про стягнення боргу за товар вартістю 12 528,00 грн, поставлений на підставі договору від 23.12.2025 № 23/12/25 (далі – договір) за видатковою накладною від 20.03.2026 № РН-0000049 та товарно-транспортною накладною від 20.03.2016 № 0000000049.
Суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) сторін (ухвала від 22.07.2026).
При відкритті провадження в справі суд установив учасникам справи процесуальні строки для подачі письмових заяв по суті спору, в порядку статей 165 – 167, 178, 184, 251 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), зокрема, відповідачу тривалістю 15 календарних днів з моменту отримання ухвали від 22.07.2026 для подачі до суду мотивованого відзиву на позов.
Ухвала про відкриття провадження в справі доставлена до електронного кабінету ТОВ «Ніжинський дослідно-механічний завод» у підсистемі Електронний суд 22.07.2026, про що сформовано довідку про доставку електронного листа адресату.
Відповідач не скористався правом на подачу відзиву на позов у встановлений судом строк, не заперечив проти задоволення позову .
За частиною 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання відповідачем відзиву в установлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Будь-яких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило.
Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін (статті 13, 14 ГПК України). 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження в справі.
Суд врахував, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:
За статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 статті 626 цього Кодексу встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
23.12.2025, між ТОВ «Фероекс» (постачальник) та ТОВ «Ніжинський дослідно-механічний завод» (покупець) укладений договір поставки № 23/12/25, за умовами якого (пункти 1.1., 1.2., 3.1. – 3.4., 4.1., 4.3., 6.1.) постачальник зобов`язався передати в власність покупця товар, визначений в п. 1.2. цього договору, а покупець – прийняти поставлений товар у власність і своєчасно сплатити його вартість відповідно до умов договору. Номенклатура, кількість і вартість товару зазначається в рахунку-фактурі, видаткових накладних, що після підписання сторонами мають юридичну силу специфікації та є невід`ємною частиною цього договору.
Поставка здійснюється транспортом покупця, за його рахунок, в асортименті та кількості, погоджених у видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього договору. Постачальник зобов`язаний передати покупцю наступні документи: рахунок; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну. Датою поставки вважається дата, вказана в накладній. Право власності на товар і ризик випадкової загибелі до покупця переходить в момент підписання накладної повноважними представниками сторін. Ціна на товар, що постачається за цим договором, встановлюється в рахунку-фактурі та видаткових накладних, що є невід`ємною частиною цього договору.
Покупець здійснює оплату товару шляхом 100% попередньої оплати, якщо інші умови не встановлені сторонами на відповідну партію товару. Оплата за товар, що постачається постачальником, за цим договором здійснюється покупцем у національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2026.
На оплату товару за договором поставки від 23.12.2025 № 23/12/25, позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру від 20.03.2026 № СФ-0000054 на суму 12 528,00 грн.
На виконання умов договору поставки від № 23/12/25 сторонами складено та підписано видаткову та товарно-транспортну накладні від 20.03.2026 № РН-0000049 та № 0000000049 (відповідно), за якими позивач поставив, а відповідач отримав товар: феросиліцій ФС-75 у кількості 0,1 тонни, феромарганець ФМн-78 у кількості 0,05 тонни; загальна вартість поставленого товару згідно з переліченими первинними документами бухгалтерського обліку склала 12 528,00 грн, з них ПДВ – 2 088,00 грн.
Видаткова накладна від 20.03.2026 № РН-0000049 та товарно-транспортна накладна від 20.03.2026 № 0000000049 складені в двосторонньому порядку, без зауважень, за підписом обох сторін, засвідчені печатками юридичних осіб, що засвідчують факт вчинення сторонами господарської операції з поставки товару загальною вартістю 12 528,00 грн (з ПДВ).
Позивач задекларував факт вчинення господарської операції з поставки відповідачу товару загальною вартістю 12 528,00 грн, з них сума ПДВ – 2088,00 грн, про що свідчить податкова накладна від 20.03.2026 № 15 зареєстрована в ЄРПН.
За поясненнями позивача, поставка товару за видатковою накладною від 20.03.2026 № РН-0000049 вчинена сторонами без внесення відповідачем попередньої оплати, як погоджено в п. 4.3. договору № 23/12/25.
Відповідач наведені обставини не спростовував, докази оплати отриманого товару вартістю 12 528,00 грн до суду не надав, проти задоволення позову не заперечував.
За правовою природною укладеного правочину, між сторонами виникли відносини з поставки, що врегульовані §1, §3 глави 54 ЦК України. Договір поставки від 23.12.2025 № 23/12/25 є діючим (по 31.12.2026), у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження його дострокового розірвання сторонами в порядку, визначеному чинним законодавством.
Предметом позову в цій справі є стягнення вартості товару, поставленого за письмовим договором. Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в цій справі, належить наявність між сторонами договірних правовідносин; факт поставки товару, обумовленого договором; порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати за отриманий товар.
За приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в установлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
За частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з частиною 1 статті 693 цього Кодексу, якщо договором установлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, установлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, – у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Поставка товару за видатковою накладною від 20.03.2026 № РН-0000049 та товарно-транспортною накладною від 20.03.2026 № 0000000049 вчинена без внесення відповідачем попередньої оплати (як погоджено в п. 4.3.), який на момент ухвалення судового рішення за отриманий товар не розрахувався, що ним не спростовується.
Матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача простроченого боргу за отриманий товар вартістю 12 528,00 грн, позов ґрунтується на належних, допустимих та достатніх доказах у справі, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат.
При ухваленні рішення в справі, суд, зокрема, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.
За приписами статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається, в спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, – на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що суд у повному обсязі задовольнив позовні вимоги, судовий збір у розмірі 2662,40 грн (сплачений позивачем при зверненні до суду згідно з платіжною інструкцією від 14.07.2026 № 341) підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.
Згідно з частиною 4 статті 129 цього Кодексу інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються в разі задоволення позову на відповідача.
Відповідно до статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. 
У позовній заяві позивач зазначив, що сума витрат на професійну правничу допомогу становить 4000,00 грн.
Згідно з частинами 1 – 4 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу в цій справі позивач надав до матеріалів справи: договір про надання правничих послуг від 14.07.2026 № 14/07; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 15.07.2026 б/н до вказаного договору; платіжну інструкцію від 14.07.2026 № 342 на суму 4000,00 грн.
На підтвердження наявності в представника позивача Фісуна Володимира Володимировича (Адвокатське об`єднання «КФК») статусу адвоката, суду надано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 002154, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 09.04.2019 № 08; ордер на надання правничої допомоги серії АР № 1331943, виданий 14.07.2026.
Відповідно до пунктів 1, 2, 2.1, 3.1, 4 договору про надання правничих послуг від 14.07.2026 № 14/07, укладеного між Адвокатським об`єднанням «КФК» та ТОВ «Фероекс», клієнт доручив, а Адвокатське об`єднання прийняло на себе зобов`язання надати клієнту за плату правову допомогу щодо стягнення в судовому порядку з ТОВ «Ніжинський дослідно-механічний завод» заборгованість за поставлений товар за договором поставки від 23.12.2025 № 23/12/25.
У рамках цього договору Адвокатське об`єднання зобов`язалось: узгодити з клієнтом правову позицію; підготувати та подати до Господарського суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з ТОВ «Ніжинський дослідно-механічний завод» заборгованості за поставлений товар за договором від 23.12.2025 № 23/12/25; у разі необхідності підготувати відповідь на відзив; приймати участь у судових засіданнях в суді першої інстанції.
Сторонами погоджено, що від імені Адвокатського об`єднання правничі послуги клієнту надає адвокат Фісун В.В., який має всі повноваження (без обмеження) на ведення справи в суді, здійснювати від імені клієнта процесуальні права та обов`язки сторони судового процесу, підписувати всі документи від імені та в інтересах клієнта.
Вартість послуг за договором фіксована та складає 4000,00 грн, без ПДВ, незалежно від обсягу наданих послуг згідно з переліком у п. 2 договору.
Приймання-передача робіт за цим договором проводиться сторонами шляхом підписання відповідного акту.
На виконання умов договору від 14.07.2026 № 14/07 про надання правничих послуг, між позивачем та Адвокатським об`єднанням «КФК», 15.07.2026, складений акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), за яким Адвокатським об`єднанням надано, а клієнтом прийнято наступні послуги: узгодження правової позиції щодо стягнення з ТОВ «Ніжинський дослідно-механічний завод» заборгованості за поставлений товар за договором від 23.12.2025 № 23/12/25; підготовка та подача до Господарського суду Чернігівської області відповідного позову. Договірна плата за перелічені послуги складає 4000,00 грн, без ПДВ.
Згідно з платіжною інструкцією від 14.07.2026 № 342 у рахунок наданих послуг позивач сплатив Адвокатському об`єднанню «КФК» 4000,00 грн, призначення платежу: «оплата за надання правничих послуг згідно договору № 14/07 від 14.07.2026, без ПДВ».
Матеріалами справи підтверджені судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу в ході вирішення даного спору на суму 4000,00 грн, щодо відшкодування яких відповідач не заперечив.
Розмір заявлених позивачем витрат, за висновком суду, відповідає обсягу наданих адвокатом послуг у межах наявного спору та узгоджується з ринковими цінами на такі послуги в аналогічних судових справах.
Приймаючи до уваги, що позов задоволений повністю, відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України, документально підтверджені витрати позивача на професійну правничу допомогу в цій справі підлягають відшкодуванню за рахунок іншої сторони в сумі 4000,00 грн.
Керуючись статтями 13, 14, 42, 46, 73 – 80, 86, 123, 129, частиною 2 статті 178, 233, 236 – 238, 240, 241, 247, 251, 252 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Задовольнити повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фероекс» (код ЄДРПОУ 41679895) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» (код ЄДРПОУ 35505991) про стягнення боргу в сумі 12 528,00 грн.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніжинський дослідно-механічний завод» (код ЄДРПОУ 35505991; вул. Носівський шлях, буд. 56, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фероекс» (код ЄДРПОУ 41679895; вул. Юри Гната, буд. 9, кв. 414, м. Київ, 03148) основний борг у сумі 12 528,00 грн, судовий збір у сумі 2662,40 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 ГПК України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 ГПК України. 

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко