Справа № 146/829/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Скаковської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Іванової Ю.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в смт. Томашпіль цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Мишевської Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ :
У травні 2026 року представник позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 548166-КС-001 від 19 липня 2025 року у розмірі 46330,00 грн та понесені судові витрати по справі.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 19 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 548166-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
19 липня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 548166 -КС-001 про надання кредиту.
19 липня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 548166-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3501, на номер телефону НОМЕР_1 .
Таким чином, 19 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 548166-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит розмірі 12000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку.
Також 20 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1. укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 548166-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На підставі укладеної угоди, відповідач отримав додатково кредит розмірі 6000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 548166-КС-001 заборгованість станом на 05 травня 2026 року становить 46330,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 17640,00 грн, та суми заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦКУ -9000,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1690,00 грн.
Враховуючи вище викладене ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за захистом своїх прав вимушене звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 46330 грн. за кредитним договором від 19 липня 2025 року № 548166-КС-001 та судові витрати у розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 29 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено право на подання відзиву на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Позивачу визначено право на подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву.
Станом на 12 серпня 2026 року відзив на позов від відповідача до Томашпільського районного суду Вінницької області не надійшов, про відкриття та розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження по справі останній був повідомлений оголошенням на сайті суду.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку з таких підстав.
Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що 19 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір № 548166-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
19 липня 2025 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 548166 -КС-001 про надання кредиту.
19 липня 2025 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 548166-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.
Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-3501, на номер телефону НОМЕР_1 .
Таким чином, 19 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 548166-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію».
На підставі укладеного договору, відповідач отримав кредит розмірі 12000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку.
Також 20 липня 2025 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 548166-КС-001 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію».
На підставі укладеної угоди, відповідач отримав додатково кредит розмірі 6000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку.
Як видно з візуальних форм послідовності дій клієнта ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сформовано послідовність дій товариства та клієнта в ІТС.
Із анкети клієнта встановлено, що ОСОБА_1 19 липня 2025 року надано ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредит у сумі 12000,00 грн.
У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором № 548166-КС-001 заборгованість станом на 05 травня 2026 року становить 46330,00 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000,00 грн., суми прострочених платежів по процентах - 17640,00 грн, та суми заборгованості по відсоткам відповідно до ст. 625 ЦКУ -9000,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 1690,00 грн.
Крім того, судом оглянуто надані АТ КБ "ПРИВАТБАНК" письмові докази а саме що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовавно карту № НОМЕР_2 .
На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобоязань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача.
Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Щодо стягнення з відповідача відсотків 9000,00 грн. у порядку ст. 625 ЦК України, суд зазначає слідуюче.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтями 549, 550 ЦК України визначено, що неустойкою є штраф або пеня, та право на неї виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Умовами кредитного договору встановлено порядок нарахування та сплати відсотків у передбачених договором випадках за не виконання позичальником умов договору.
Оскільки позивачем у період дії в Україні воєнного стану нараховано до сплати штраф в розмірі 9000,00 грн, від сплати якої позичальник звільняється в силу зазначених вище вимог ЦК України, суд робить висновок про відсутність правових підстав для стягнення такого.
Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволено частково та з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 37330,00 грн., оскільки позичальник не виконував умови договору та має заборгованість, тому повинен відповідати за порушення взятих на себе зобов`язань.
При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 2662 грн 40 коп., ціна позову становила 46330 грн 00 коп, позов задоволено на суму 37330,00 грн, тобто на 80,57 %, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1690,00 грн судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 274, 275, 279 ЦПК України і на підставі ст. ст.15, 16, 526, 527, 530, 533, 610, 612, 623, 625, 631, 1048,1050, 1051, 1052, 1054, 1055, 1056, 1056-1 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву представника позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» - Мишевської Наталії Миколаївни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 оф. 411) заборгованість за Договором № 548166- КС - 001 про надання кредиту від 19 липня 2025 року у розмірі - 37330,00 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 18000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 17640,00 грн, суми прострочених пллатежів за комісією - 1690,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26 оф. 411) судові витрати у розмірі 2145,09 грн судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.
Суддя: | | І. В.  Скаковська

Повний текст рішення виготовлено 18 серпня 2026.