Справа № 301/2028/26
2/301/1475/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" вересня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося в Іршавський районний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року в сумі 93499,87 грн. 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 18 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи був укладений Договір про надання споживчого кредиту №1562654 (далі – Кредитний договір), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 10000 грн.
Умовами Кредитного договору було передбачено стандартну процентну ставку, що становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. Крім того, договором було передбачено знижену процентну ставку 0,010% в день, що застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 18.05.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. 
Кредитні кошти були надані відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на рахунок за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Умовами Кредитного договору також встановлено відповідальність позичальника у вигляді штрафу за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом.
ТОВ «Слон Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами Кредитного договору. 
22 квітня 2025 року ТОВ «Слон Кредит» та ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №2204-25-ПДЛ, згідно умов якого ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Слон Кредит», включно і до ОСОБА_1 за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року.
Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконував.
Станом на дату відступлення права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року становить 93499,87 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 9999,98 грн., заборгованість за відсотками – 78499,89 грн., заборгованість за штрафом – 5000 грн.
Позивач ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року в сумі 93499,87 грн. та судові витрати на загальну суму 10662,40 грн., з яких: 2662,40 грн. - сплачений судовий збір, 8000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. 
Ухвалою Іршавського районного суду від 17.08.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Цією ж ухвалою за клопотанням представника позивача Усенка М.І. витребувано від АТ «А-Банк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_2 та про зарахування на цей рахунок в період з 18.04.2024 року по 19.04.2024 року включно грошових коштів в сумі 10000 грн. від ТОВ «Слон Кредит».
На виконання ухвали суду від 17.08.2026 року, 01 вересня 2026 року від АТ «А-Банк» надійшла витребувана інформація.
Представник позивача Усенко М.І. будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та розглянути справу без його участі (а.с.9, 87-92).
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений як за адресою реєстрації, так і за вказаною у позовній заяві адресою проживання, причини неявки не повідомив, поважність неявки не підтвердив, відзиву на позов не подав, однак подав клопотання про витребування доказів, яке просив розглянути без його участі (а.с. 75-76,93,105,106). 
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини справи, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до положень ст. 11-16, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 625, 629, 1054 ЦК України, цивільні зобов`язання, що виникають з договорів, повинні належно виконуватися; за загальним правилом, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; особа здійснює свої права на власний розсуд, а також виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства і повинна діяти добросовісно, не завдаючи шкоди іншій особі; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор вправі відповідно до умов договору та положень закону вимагати виконання порушеного зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Згідно з ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно з ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Згідно з ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами; у разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.
Згідно положень ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 514 та 519 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Судом встановлено, що 18 квітня 2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-комунікаційної системи був укладений Договір №1562654 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний» (далі – Кредитний договір) (а.с.17-26). 
Відповідно до п. 1.2.–1.4., 1.6. Кредитного договору, на умовах, встановлених Договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачегні Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 10000 грн., тип кредиту – кредит. Строк кредиту – 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 30 днів. Мета отримання кредиту – споживчі (особисті) потреби (а.с.17,18).
Згідно з п. 2.1., 2.2. Кредитного договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 . Дати надання кредиту: 18.04.2024 року аюл 19.04.2024 року (а.с.18,19).
Надання відповідачу 18.04.2024 року кредиту в сумі 10000 грн. шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 підтверджується копією листа ТОВ «Пейтек» №20250425-427 від 25.04.2025 року (а.с.28).
Відповідно до листа АТ «А-Банк» від 28.08.2026 року за №59257/47-260826/336-БТ, наданого на виконання ухвали суду від 17.08.2026 року в частині витребування доказів, на ім`я ОСОБА_1 емітована картка № НОМЕР_3 (рахунок № НОМЕР_4 ) (а.с.97). Крім того, АТ «А-Банк» надав суду виписку про рух коштів по вказаному рахунку ОСОБА_1 за період з 18.04.2024 року по 23.04.2024 року, згідно якого на цей рахунок відповідача 18.04.2024 року було зарахування коштів на суму 10000 грн. (а.с.99-102).
Пунктами 1.5., 1.5.1., 1.5.2. Кредитного договору передбачені умови щодо процентів за користування кредитом. Зокрема, тип процентної ставки - фіксована.
За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов:
- п.1.5.1. - стандартна процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4. цього Договору. 
- п.1.5.2. - Знижена процентна ставка 0,010% в день та застосовується відповідно до наступних умов. Якщо споживач до 18.05.2024 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного в Графіку платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності, отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання споживачем умов для отримання індивідуальної знижки від Товариства, користування кредитом для споживача здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим Договором та доступні для інших споживачів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки (а.с.17-18).
Відповідно п. 1.7., 1.7.1., 1.7.2. Кредитного договору, денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,50% в день; за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,29% в день (а.с.18).
Відповідно до п.4.4. Кредитного договору, відповідач зобов`язувався: у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором; виконувати інші обов`язки, передбачені цим Договором, Правилами та чинним законодавством України (а.с.20).
Пунктом 4.1. Кредитного договору ТОВ «Слон Кредит» було надано право вимагати від відповідача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором (а.с.19).
Також у п.9.2. Кредитного договору передбачено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє протягом строку, вказаного в п.1.4. Договору (включно), а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть наявні невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання споживачем зобов`язань за ним (а.с.23).
На підставі Договору факторингу № 2204-25-ПДЛ від 22.04.2025 року (а.с.30-41) ТОВ «Слон Кредит» відступило на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги за Кредитним договором до відповідача, що підтверджується копією Акту приймання-передачі Реєстру боржників від 22.04.2025 року (а.с.43), копією платіжної інструкції №7522 від 22.04.2025 року (а.с.44-45) та копією витягу з Реєстру боржників, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 за Кредитним договором становила 93499,87 грн., з яких: залишок по тілу кредиту – 9999,98 грн.; залишок по відсотках – 78499,89 грн.; заборгованість по штрафах/пені – 5000 грн. (а.с.42).
ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, натомість його контрагенти належним чином виконали свої зобов`язання за цим договором, надавши відповідачу грошові кошти в порядку та на умовах відповідного договору.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року за період з 18.04.2024 року по 22.04.2025 року сума заборгованості ОСОБА_1 становить 93499,87 грн. (а.с.29). 
Дана сума складається з:
- заборгованості за кредитом – 9999,98 грн.;
- заборгованості по відсотках – 78499,89 грн.;
- заборгованості по штрафам/пені – 5000 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, відповідач погасив тіло кредиту в сумі 0,02 грн. та 4280 грн. відсотків.
Позивач направив на адресу ОСОБА_1 досудову вимогу за №24308661 від 07.08.2026 року негайно погасити кредитну заборгованість (а.с.46). Вказана вимога відповідачем залишена без реагування та задоволення. 
Відповідно до ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відзиву на позов, доказів на спростування позовних вимог щодо не отримання кредиту, відсутності заборгованості за кредитним договором або заборгованості у меншому розмірі відповідач суду не надав. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту в сумі 9999,98 грн. є обгрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 78499,89 грн., суд приходить до таких висновків.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-IX (набрав чинності 24.12.2023 року) (далі – Закон №3498-IX), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 6 п. 5 Розділу І Закону №3498-IX) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (п. п. 13 п. 5 Розділу І Закону №3498-IX).
Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - денна ставка не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року - денна ставка не більше 1%.
ОСОБА_1 не подав суду розрахунку заборгованості, тому суд провів власний розрахунок заборгованості за відсотками.
Відповідно до умов Кредитного договору денна процентна ставка за стандартною процентною ставкою становить 2,50%.
360 днів строку кредиту закінчуються 13 квітня 2025 року.
За період з 18.04.2024 року по 21.04.2024 року (3 дні) за ставкою 2,5% сума відсотків становить 750 грн. (3 дні х 250 грн. (2,50% від 10000 грн.), оскільки в дату видачі кредиту 18.04.2024 року згідно графіку платежів відсотки не нараховувалися.
За період з 22.04.2024 року по 19.08.2024 року (120 днів) за ставкою 1,5% сума відсотків становить 18000 грн. (120 днів х 150 грн. (1,50% від 10000 грн.).
За період з 20.08.2024 року по 13.04.2025 року (237 днів) за ставкою 1% сума відсотків становить 23700 грн. (237 днів х 100 грн. (1% від 10000 грн.).
Таким чином, за весь строк кредитування (360 днів) сума нарахованих відповідачу відсотків становить: 750 грн. + 18000 грн. + 23700 грн. = 42450 грн.
Відповідач погасив 4280 грн. відсотків, тому залишилися несплаченими 38170 грн. відсотків (42450 грн. - 4280 грн.).
Враховуючи наведене, суд вважає, що загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Кредитним договором №1562654 від 18.04.2024 року, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 48169,98 грн., з яких: тіло кредиту – 9999,98 грн., заборгованість за відсотками – 38170 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за штрафами/пенею в сумі 5000 грн., суд вважає в цій частині позовні вимоги такими, що задоволенню не підлягають, з таких підстав.
Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України пунктом 18.
Вказаним пунктом визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 
Також даним пунктом установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про витребування від АТ «ПУМБ» доказів (а.с.93), а саме інформації про те, чи було емітовано на його ім`я платіжну картку № НОМЕР_2 , зазначену у довідці про переказ коштів на картковий рахунок, виписки про рух коштів по цьому картковому рахунку з відображенням часу зарахування коштів, а також інформації про номер телефону, на який надсилається інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за вказаною платіжною карткою в період 18.04.2024 року.
Вказане клопотання відповідач мотивував тим, що позивач як на доказ надання кредиту відповідачу надає копію листа №20250425-427 від 25.04.2025 року про перерахунок йому коштів від первісного кредитора ТОВ «Слон Кредит» 18.04.2024 року о 10.33.14 на суму 10000 грн., а також зазначено номер картки № НОМЕР_2 (повний номер невідомий) в АТ «ПУМБ». Також відповідач зазначає, що у додатках до позовної заяви відсутні платіжні доручення про перерахунок йому таких коштів, він ніколи не мав відкритих рахунків в АТ «ПУМБ» і ніколи не отримував кредитні кошти у позивача.
Подане відповідачем клопотання суд вважає безпідставним, оскільки у наданій позивачем копії листа ТОВ «Пейтек» №20250425-427 від 25.04.2025 року (а.с.28) на підтвердження перерахування відповідачу кредиту вказано, що АТ «ПУМБ» є банком-еквайром.
Згідно з п.10 та п.11 ч.1 ст.1 Закону України «Про платіжні послуги», еквайринг платіжних інструментів (далі - еквайринг) - платіжна послуга, що полягає у прийнятті платіжних інструментів, результатом якої є переказ коштів отримувачу та/або видача коштів у готівковій формі, а еквайрингова установа (далі - еквайр) - надавач платіжних послуг, який надає послугу еквайрингу платіжних інструментів та має ліцензію на надання такої послуги.
Тобто, АТ «ПУМБ» не є тим банком, який видав платіжну картку № НОМЕР_2 , а лише надав ТОВ «Слон Кредит» послугу по перерахунку коштів на вказану картку.
Крім цього, за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 ухвалою суду від 17.08.2026 року витребувано та отримано від АТ «А-Банк» інформацію про повний номер вказаної картки № НОМЕР_5 та відкритий до неї відповідний рахунок, про власника даної картки – відповідача ОСОБА_1 , а також про те, що у день укладення Кредитного договору – 18.04.2024 року на цю картку відповідача було зараховано 10000 грн. відповідно до умов Кредитного договору.
Доказів на спростування наданої АТ «А-Банк» інформації щодо перерахування ОСОБА_3 кредитних коштів на суму 10000 грн., відповідач суду не надав.

Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. (а.с.1-2) та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн. 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі №755/9215/15-ц.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, зокрема і з власної ініціативи, вправі не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічні висновки викладені і в постанові Верховного Суду від 22 травня 2024 року у справі №205/5969/15-ц (провадження №61-12669св23).
На підтвердження розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу суду надано: 
- копію Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Апологет» і ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» (а.с.51);
- копію Акту №1373 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 07.08.2026 року на суму 8000 грн. щодо боржника ОСОБА_1 за Кредитним договором №1562654 відповідно до Договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року (а.с.52);
- копію Детального опису від 07.08.2026 року наданих послуг до Акту №1373 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року у справі про стягнення заборгованості за Кредитним договором №1562654 з ОСОБА_1 , а саме: усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором – 30 хв.; ознайомлення з матеріалами кредитної справи – 2 год.; погодження правової позиції клієнта у справі – 30 хв.; складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта – 3 год. 30 хв.; подання заяви до суду від імені клієнта – 1 шт.; загалом 6 год. 30 хв. (а.с.59). 
Однак, з огляду на ціну позову, на складність справи та виконані адвокатом роботи, оскільки матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, на збирання яких адвокат витратив би значний час, крім того у спорах такого характеру судова практика є сталою, значної кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають, а тому суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності. 
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача витрат на професійну правничу (правову) допомогу у сумі 2000 грн., що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності.
Відповідно до ч.1 та п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на загальну суму 4662,40 грн., що складаються із судового збору, який був сплачений позивачем при пред`явленні даного позову до суду в сумі 2662,40 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог та виходячи з мінімальної ставки судового збору), та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 2000 грн. 
Керуючись ст. 514, 519, 526, 530, 610, 629, 631, 634, 639, 1046-1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 279 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, Львівської області, код ЄДРПОУ 35234236, заборгованість за Кредитним договором №1562654 від 18 квітня 2024 року в сумі 48169 (сорок вісім тисяч сто шістдесят дев`ять) грн. 98 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», юридична адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, будинок 1, корпус 28, Львівської області, код ЄДРПОУ 35234236, судові витрати в сумі 4662 (чотири тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 10 вересня 2026 року.

Головуюча : М. О. Пітерських