Справа № 589/4499/24 
Провадження № 2/589/1127/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О.В.,
з участю секретаря судового засідання Носовської В.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шостка у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 03 серпня 2023 року між TOB «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6929430 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту TOB «Авентус Україна» затверджених наказом № 205-ОД від 10.02.2022 року та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents.
Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту складає 15 000,00 грн, строк кредиту 360 днів. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 15 0000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , який згодом був збільшений до 18 800 грн, згідно умов додаткової угоди.
27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 6929430 від 03 серпня 2023 року.
Отримавши кредит, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, тому позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 55 162,61 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 922,36 грн, заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором – 20 229,25 грн; заборгованість за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів (27.05.2024 – 25.07.2024) – 19 011,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу в сумі 10 000 грн.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає, оскільки борг нею погашений в повному обсязі, на підтвердження чого надала виписку по картці та розрахунок погашення боргу. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Судом встановлено, що 03 серпня 2023 року між TOB «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний Договір № 6929430 про надання споживчого кредиту.
Сторони не заперечують факт про укладення договору про надання споживчого кредиту.
Відповідно п. 1.3. договору сума кредиту склала 16 600,00 грн.
Відповідно п. 1.4. строк кредиту 360 днів. 
Відповідно до п. 1.5.1 Стандартна процентна ставка становить 1,99 % в день. 
Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі.
Згідно Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 6929430 від 03.08.2023, сторони погодили таблицю обчислення вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якої вбачається, що загальна вартість кредиту складе 22 460,00 грн.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, а позичальник ОСОБА_1 погодилась на укладення Кредитного договору саме вищезазначеного змісту, про що свідчить підписання нею договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С8345.
Крім того, відповідно до умов Додаткової угоди до Договору сторони домовились збільшити суму кредиту на 3 800 грн. Додаткова угода була підписана відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С1465. 
Таким чином загальна сума кредиту складає 18 800 грн.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (стаття 634 ЦК).
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
На офіційному веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» https://www.creditplus.ua, у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «Авентус Україна» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текст кредитного договору, Правила, Паспорт споживчого кредиту, інформація, передбачена частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензія, фінансовий звіт, тощо.
Наведене свідчить, що відповідач ознайомилась і погодилась з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов кредитного договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 2.1 Договору № 6929430 кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 .
Як вбачається з листа ТОВ «Пейтек Україна» 03.08.2023 о 11-06 годині ТОВ «Авентус Україна» виконано свої зобов`язання за договором № 6929430 та перерахувало на картку № НОМЕР_2 , кредитні кошти в сумі 15 000 грн. А також 03.08.2023 о 15:23 год. ТОВ «Авентус Україна» перерахувало на картку відповідача № 4473121хххххх6837 кредитні кошти в сумі 3 800 грн
Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Але всупереч наведеним умовам договору та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором не виконувала, у визначений цим договором строк заборгованість за сумою кредиту та проценти не сплатила, внаслідок чого у відповідача за розрахунком ТОВ «Авентус Україна» утворилась заборгованість зі сплати процентів в сумі 20 229,25 грн.
Слід зазначити, що 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу № 27.05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» права грошової вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 6929430 від 03 серпня 2023 року.
Так, за умовами п. 1.1 вказаного договору факторингу Фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за кредитною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані визначені в реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору факторингу.
Згідно з п. 1.2 договору факторингу права вимоги щодо конкретного боржника переходять до фактора (позивача) з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі реєстру боржників, після чого Фактор (позивач) стає кредитором по відношенню до боржників стосовно його заборгованості.
ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» сплатило ТОВ «Авентус Україна» за відступлення права вимоги за договором факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року суму 933424,99 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, а також між сторонами договору факторингу 27.05.2024 підписано Акт прийому- передачі реєстру боржників.
Таким чином, відповідно до витягу з реєстру боржників, який є додатком № 1 до договору факторингу № 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 55 162,61 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 922,36 грн, заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором – 20 229,25 грн; заборгованість за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів (27.05.2024 – 25.07.2024) – 19 011,00 грн,
Про зміну кредитора за договором № 6929430 про надання споживчого кредиту від 03.08.2023 року ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення їй ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтраст Україна» листа на електронну пошту.
Після відступлення права грошової вимоги за вказаним договором, позивач за період з 27.05.2024 – 25.07.2024 за 60 календарних днів донарахував відповідачу проценти за кредитом у розмірі 19 011 грн (15 922,36 грн х 1,99% = 316,85 х 60) в межах строку дії Договору № 6929430.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
Однак, всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення позивача, відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за договором, незважаючи на те, що строк повернення кредиту вже настав.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем здійснено відповідний алгоритм дій, спрямований на укладення кредитного договору, виконанням яких він підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі необхідні умови, відповідно до вимог чинного законодавства України.
Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитного договору, повідомлення ним у встановленій законом формі позичальника про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України, та отримання ОСОБА_2 кредитних коштів.
Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами та вносила кошти на погашення заборгованості в загальній сумі 10 545,00 грн, тобто своїми діями підтвердила свою згоду з умовами укладеного договору.
Матеріали справи не містять доказів та відповідачем не доведено, що вона не використовувала одноразовий ідентифікатор для підписання електронної форми кредитного договору, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.
Крім того, відповідачем не надано суду належних і допустимих документальних доказів того, що відповідні кошти не були зараховані на її картковий рахунок, вказаний у договорі, або доказів того, що зазначений картковий рахунок їй не належить.
На виконання ухвали суду про витребування доказів АТ «КБ «Приват Банк» скерувало до суду довідку, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) в банку емітовано карту № НОМЕР_4 -XXXX-6837, та 03.08.2023 відбулось зарахування коштів в сумі 15 000,00 грн та 3 800 грн. 
Крім того, відповідачем ОСОБА_1 був наданий розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що у період з 03.08.2023 по 26.05.2024 відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 10 545,00, які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 2 877,64 та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 7 667,36 грн. Також відповідачка надала суду виписку по картці, в якій відображено зарахування на її картковий рахунок грошових коштів в сумі 18 800 грн. Тому її твердження щодо відсутності заборгованості перед позивачем спростовуються наданими документами. 
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6929430 від 03.08.2023 ОСОБА_1 має заборгованість 55 162,61 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 15 922,36 грн, заборгованість за процентами нарахованих первісним кредитором – 20 229,25 грн; заборгованість за процентами, нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» за 60 календарних днів (27.05.2024 – 25.07.2024) – 19 011,00 грн. 
Як було зазначено вище, сторони погодили між собою розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом.
Розмір заборгованості та розрахунок боргу відповідачем не спростований, доказів погашення заборгованості суду не надано.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень Глави 8 ЦПК України.
Так положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 8 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору № 26/08-2024 про надання правової допомоги від 26.08.2024р, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та адвокатом Городніщевою Є.О., копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію ордера на надання правничої допомоги, копію звіту про надання правової допомоги, платіжну інструкцію. 
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, відповідно до ст.19 ЦПК України відноситься до малозначних справ, які розглядаються у спрощеному позовному провадженні, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 10 000,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст.137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн, які підлягають стягненню з відповідача.
Крім того, при подачі позовної заяви до суду позивачем був сплачений судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачки в рахунок відшкодування судових витрат 5 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 5, 7, 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 263-265, 272, 279, 280-284, 354 ЦПК України, суд,- 
УХВАЛИВ:

Позов - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 6929430 від 03.08.2023 в сумі 55 162 грн 61 к. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 2 422,40 гривень та витрати на оплату професійної правничої допомоги в розмірі 3000,00 гривень.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (вул. Загородня, буд.15, офіс 118/2, м. Київ, код ЄРДПОУ 44559822).
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       О.В.Прачук