ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/7833/26
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Виноградової Д.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі також позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області (далі також відповідач), у якому просить:
визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення, прийняті Головним управлінням Державної податкової служби в Чернігівській області, а саме: податкове повідомлення-рішення № 3998/Ж10/25-01-24-05 від 06 березня 2025 року; податкове повідомлення-рішення № 4006/Ж10/25-01-24-05 від 06 березня 2025 року; податкове повідомлення-рішення № 4002/Ж10/25-01-24-05 від 06 березня 2025 податкове повідомлення-рішення № 4000/Ж10/25-01-24-05 від 06 березня 2025;
визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Чернігівській області від 04 червня 2025 року № 0001928-1306-2501;
визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Чернігівській області про опис майна у податкову заставу № 384/25-01-13-06-18 від 04.06.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про порушення відповідачем порядку проведення перевірки, оскільки позивач про проведення перевірки та необхідність надання документів обізнана не була, внаслідок чого була позбавлена можливості надати пояснення щодо питань, які стали предметом перевірки. Отримана інформація Головним управлінням ДПС у Чернігівській області з листа Державної податкової служби України №27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 не є первинним документом у розумінні Податкового кодексу України та відповідно не є доказом отримання позивачем доходу. Отже, висновки відповідача, викладені в акті документальної позапланової перевірки, про те, що позивач створювала контент на платформі OnlyFans у 2021-2022 роках, внаслідок чого отримувала доходи, не ґрунтуються на належних та достовірних доказах. Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з цією позовною заявою.
Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, у якому зазначено, що контролюючим органом встановлено отримання позивачем, громадянкою України, доходу від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі OnlyFans, у зв`язку з чим була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка, за результатами якої складені податкові повідомлення-рішення.
Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, у якому не погоджувався з доводами відповідача, викладеними у відзиві, та просив задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2026 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан і доходи, достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 за результатом перевірки яких було складено акт перевірки від 13.02.2025 № 2501/Ж5/25-01-24-05/3525202244, у тому числі копію листа Державної податкової служби України № 27331/7/99-00-24-04-3-07 від 02.10.2024 щодо обсягів доходів, одержаних ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2021-2022 роки; належним чином засвідчених копій усіх документів, які слугували підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 ; інформацію про податкову адресу позивача на час винесення спірних податкових повідомлень-рішень та інформацію, чи зверталась позивач до податкового органу з заявою про зміну податкової адреси, якщо так надати копію заяви; докази направлення спірних податкових повідомлень-рішень на податкову адресу ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.08.2026 у задоволенні клопотання представника Головного управління ДПС у Чернігівській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження – відмолено.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
Головним управлінням ДПС у Чернігівській області листом від ДПС України № 27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 отримано інформацію компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, про одержання ОСОБА_1 протягом 2021-2022 доходу на загальну суму 61166 дол. США, у тому числі за 2021 рік - 24941 дол. США, за 2022 рік - 36225 дол, від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans. 
Фізичній особі - платнику податків ОСОБА_2 було направлено лист від 04.10.2024 № 14319/5/25-01-24-01-08 про необхідність надання до контролюючого органу податкових декларацій про майновий стан і доходи та надання документів, пояснень щодо підтвердження отриманого доходу.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення дане поштове відправлення повернулося до Головного управління ДПС в Чернігівській області з відміткою про повернення.
На підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78, ст. 79, п. 82.2 ст. 82 Податкового Кодексу України та відповідно до інформації, яка надана компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, відповідачем винесено наказ від 27.12.2024 № 2071-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » з 31.01.2025, тривалістю 5 робочих днів: з питань подання до органів ДПС декларації про майновий стан та доходи, повноти декларування отриманих доходів та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2021 по 31.12.2022.
Повідомлення від 27.12.2024 разом з копією наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 27.12.2024 № 2071-п було надіслано рекомендованим листом зі зворотнім поштовим повідомленням 30.12.2024, однак повернуто 08.01.2025 до Головного управління ДПС в Чернігівській області з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 13.02.2025 № 2501/Ж5/25-01-24-05/3525202244 за висновками якого податковим органом встановлені порушення:
пп.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст.170, п. 176.1 ст.176, п. 179.1 ст.179 Податкового Кодексу, а саме; неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021 та 2022 роки;
пп.163.1.3 п.163.1 ст.163, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст.164, пп. 170.11.1 п. 170.11 ст.170 з урахуванням п. 167.1 ст.167 Податкового Кодексу, занижено суму податку на доходи фізичних осіб всього 522720,79 грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 3084,19 грн, за 2021 рік на суму 90585,99 грн, за 2022 рік на суму 429050,61 грн;
пп.1.2, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового Кодексу занижено суму військового збору всього на 43560,07грн., в т.ч. за 2020 рік на суму 257,02 грн, за 2021 рік на суму 7548,83 грн., за 2022 рік на суму 35754,22 грн;
пп.73.3.3 п.73.3 ст.73 Кодексу в частині ненадання відповіді па запит, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Податкового Кодексу.
Акт документальної позапланової невиїзної перевірки від 13.02.2025 відповідно до вимог статті 42 Податкового кодексу України направлено платнику податків за останньою відомою податковою адресою рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення дане поштове відправлення повернулося до Головного управління ДПС в Чернігівській області.
Головне управління ДПС у Чернігівській області на підставі акту перевірки № 2501/Ж5/25-01-24-05/3525202244 від 13.02.2025 сформовано та направлено наступні податкові повідомлення-рішення:
від 06.03.2025 № 3998/Ж10/25-01-24-05, яким збільшено суму грошового зобов`язання за незадекларування іноземного доходу та заниження зобов`язання з ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі - 360 907,77 грн. за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатом річного декларування» та застосовано штрафні санкції у розмірі 90226,94 грн;
від 06.03.2025 № 4006/Ж10/25-01-24-05, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 8000 грн за ненадання до податкових органів відповіді на письмовий запит про надання інформації та документального підтвердження щодо отриманого іноземного доходу за період з 01.01.2021 по 31.12.2022;
від 06.03.2025 № 4002/Ж10/25-01-24-05, яким застосовано до позивача штрафні санкції у розмірі 680,00 грн за неподання податкових декларацій про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки;
від 06.03.2025 № 4000/Ж10/25-01-24-05, яким збільшено суму грошового зобов`язання за незадекларування іноземного доходу та заниження зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі – 30075,64 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 7518,91 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення були надіслані позивачу засобами поштового зв`язку листом з рекомендованими повідомленням про вручення.
Згідно з поштовим повідомленням про вручення означене відправлення повернулось до Головного управління ДПС у Чернігівській області.
04.06.2025 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було прийнято податкову вимогу форми «Ф» від 04.06.2025 № 0001928-1306-2501 про наявність у позивача станом на 02.06.2025 податкового боргу у сумі 497557,50 грн та рішення № 384/25-01-13-06-18 про опис майна у податкову заставу.
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення, вимогу та ріщення протиправними, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі також ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, які справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 62.1.3. пункту 62.1 статті 62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (пункт 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).
За приписами підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Так, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом (пункт 79.1 статті 79 ПК України).
Нормами пункту 78.4 статті 78 ПК України встановлено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Положеннями пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно пп. 21.1.1 та пп. 21.1.4 п. 21.1 ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
При цьому, за пунктом 79.3 статті 79 ПК України, присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Положення п.42.2 ст.42 ПК України встановлено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з приписами п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
У постанові від 9 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові від 24 вересня 2019 у справі № 826/1109/15 та підтримано Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18.
Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у справі № 640/9016/20, від 24 вересня 2025 року у справі № 520/7480/25.
До матеріалів справи долучено копію наказу від 27.12.2024 № 2072-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків – фізичної особи ОСОБА_1 » з 31.01.2025 тривалістю 5 робочих дня за період з 01.01.2021 по 31.12.2022 з метою достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору, а також письмове повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки від 27.12.2024 № 327/ж/4/25-01-24-04-04.
При цьому, суд зауважує, що п. 42.2 ст.42 ПК України передбачає, що документи вважаються належним чином надіслані платнику податку за адресою або місцезнаходження або податковою адресою.
Окрім того суд звертає увагу на тому, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2020 року у справі №140/30/20.
Неотримання платником податків копії наказу та повідомлення про проведення перевірки надісланим контролюючим органом рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення не свідчить про невиконання відповідачем обов`язку встановленого податковим законодавством щодо своєчасного та належного повідомлення платника податків про проведення перевірки.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постанові 09 жовтня 2018 року у справі № 820/1864/17, від 13 листопада 2025 року у справі № 520/7470/25.
У матеріалах справи наявні докази скерування контролюючим органом на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення копію наказу та повідомлення про проведення перевірки, що відповідає вимогам податкового законодавства щодо завчасного та належного повідомлення платника податків про проведення документальної перевірки.
Пунктом 78.1 статті 78 ПК України встановлені підстави для проведення документальних позапланових перевірок, серед яких наявні такі підстави, як:
отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1);
платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом (підпункт 78.1.2).
Враховуючи вище викладені обставини, суд зазначає, що при призначенні та проведенні перевірки позивача, Головне управління ДПС у Чернігівській області діяло правомірно, з дотриманням процедури передбаченої ПК України.
Що стосується порушень, які були встановлені контролюючим органом під час перевірки ОСОБА_1 та які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, судом встановлено наступне.
Судом встановлено, що в Акті перевірки зазначено, що відповідно до наявної податкової інформації позивач протягом періоду, який перевірявся, отримувала доходи, які підлягають включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).
Підставою для проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 був лист ДПС України від 02 жовтня 2024 року №27331/7/99-00-24-04-03-07 на адресу Головних управлінь ДПС в областях та м. Києві, в тому числі і відповідача про направлення інформації, наданої компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11 серпня 1993 року, стосовно одержання доходів фізичними особами резидентами України від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans за 2020-2022 роки.
Доказів сплати податків з отриманого доходу в країні його походження, з метою застосовування положень Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, яка набула чинності 11 серпня 1993 року, позивачем не надано.
А також податкова декларація про майновий стан і доходи за 2021-2022 роки до податкового органу ОСОБА_1 не подавалися, податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з суми отриманого доходу не нараховувався та не сплачувався.
Згідно підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України, платниками податку є, зокрема фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Відповідно до пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід, доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Положеннями підпункту 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що при визначенні бази оподаткування враховуються всі доходи платника податку, отримані ним як у грошовій, так і негрошовій формах.
За приписами підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті 168 ПК України платник податку, що отримує доходи від особи, яка не є податковим агентом, та іноземні доходи, зобов`язаний включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу та подати податкову декларацію за наслідками звітного податкового року, а також сплатити податок з таких доходів.
Пунктом 164.4 статті 164 ПК України передбачено, що під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.
Отже, отримані фізичною особою доходи, отримані з джерел за межами України відносяться до об`єкту оподаткування податком на доходи фізичних осіб, та є об`єктом оподаткування військовим збором згідно з пунктом 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.
Згідно з підпунктом 170.11.1 пункту 170.11 статті 170 ПК України, у разі, якщо джерело виплат будь-яких оподатковуваних доходів є іноземним, сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку отримувача, який зобов`язаний подати річну податкову декларацію, та оподатковується за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 167.1 статті 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Також зазначені доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (підпункту 1.2 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК).
Згідно з підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1 підпункту 1.2 цього пункту.
Положення статей 176 та 179 ПК України регламентують обов`язок платника податків вести облік отриманих доходів, подавати річну декларацію про майновий стан і доходи у випадках, передбачених законом, а також підтверджувати відомості, зазначені у такій декларації, належними документами на вимогу контролюючого органу.
Виходячи з наведеного обов`язок фізичної особи-резидента подати річну декларацію та сплатити податок з іноземного доходу дійсно виникає за умови фактичного отримання такого доходу.
Відповідно до підпункту 72.1.4 пункту 72.1 статті 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів.
Згідно з підпунктом 83.1.2 пункту 83.1 статті 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, податкова інформація.
Положеннями пункту 3.2 статті 3 ПК України визначено, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.
Між Урядом України та Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії 10 лютого 1993 року укладено Конвенцію про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи і на приріст вартості майна, яка набрала чинності 11 серпня 1993 року. Законом України від 30 жовтня 2019 року № 244-IX ратифіковано Протокол про внесення змін до зазначеної Конвенції, який набрав чинності 5 грудня 2019 року (далі - Конвенція).
Також Україна та Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії є учасниками Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, підписаної 25 січня 1988 року, яку ратифіковано Законом України від 17 грудня 2008 року №677-VI, і для України вона набула чинності 1 липня 2009 року (далі - Конвенція про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах).
Згідно з пунктом 1 статті 27 Конвенції, компетентні органи Договірних Держав обмінюються інформацією, необхідною для виконання положень цієї Конвенції або національних законодавств Договірних Держав, що стосуються податків, на які поширюється Конвенція в тій мірі, доки оподаткування не суперечить цій Конвенції, зокрема, щоб попереджувати шахрайство і полегшувати застосування встановлених законом положень проти легальних ухилень. Будь-яка інформація, одержана Договірною Державою, буде розглядатися як конфіденційна і буде розкрита тільки особам або властям (включаючи суди і органи управління), зайнятим оцінкою або збиранням, примусовим стягненням або судовим переслідуванням, або розглядом апеляції стосовно податків, на які поширюється ця Конвенція. Такі особи або органи будуть використовувати інформацію тільки з цією метою. Вони можуть розкривати інформацію в публічних судових засіданнях і юридичних рішеннях.
За змістом статті 4 Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах сторони, зокрема, як передбачено в цьому розділі, здійснюють обмін будь-якою інформацією, яка може бути доречною для: a) установлення суми та збору податку, а також стягнення податкової заборгованості й здійснення виконавчих заходів з метою її стягнення; і b) притягнення до адміністративної відповідальності чи порушення кримінального переслідування в судовому органі.
Стаття 5 Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах визначає, що на прохання запитуючої держави запитувана держава надає запитуючій державі будь-яку інформацію, що згадується в статті 4 та стосується конкретних осіб чи операцій. Якщо інформації, яка міститься в податкових досьє запитуваної держави, недостатньо для задоволення цією державою прохання про надання інформації, ця держава вживає всіх відповідних заходів для надання запитуючій державі запитуваної інформації.
Крім того, Міністерство фінансів України наказом від 16 квітня 2022 року №118 затвердило Порядок обміну податковою інформацією з компетентними органами іноземних країн.
Виходячи з наведеного, інформація, отримана контролюючим органом у межах міжнародного обміну податковою інформацією, є одним із передбачених законом джерел податкової інформації та може використовуватися під час здійснення податкового контролю, у тому числі при призначенні та проведенні перевірок, а також під час прийняття рішень за їх результатами.
За наведених вище обставин, доводи про неможливість використання контролюючим органом інформації, отриманої від компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, суд відхиляє.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
У межах цієї справи судом встановлено, що відповідно до пункту 11 Умов обслуговування, які оприлюднені на сайті, користувачі (Творці), які налаштували свій обліковий запис OnlyFans для публікації вмісту для перегляду шанувальниками, відповідають за свої податкові справи та гарантують, що повідомили та будуть повідомляти в майбутньому про всі платежі, які вони отримують у зв`язку із використанням OnlyFans, відповідному податковому органу у їх юрисдикції, як цього вимагає закон. Творці самостійно несуть відповідальність за своєчасне подання податкових декларацій та сплату будь - яких податків з їх доходів на OnlyFans.
Британський суб`єкт господарювання Fenix International Ltd надає свою платформу OnlyFans для монетизації контенту, який надається особисто українським Творцям, за можливість монетизації свого контенту комісія OnlyFans становить 20% від суми доходу.
Для отримання доходу на платформі OnlyFans створюється акаунт, система пропонує пройти верифікацію.
Щоб пройти верифікацію, вибирають країну і вказують рік особи, неповнолітні не допускаються до верифікації та роботи з майданчиком. Для верифікації використовують будь - який офіційний документ: закордонний паспорт, ID картка, водійські права тощо. Після чого проводиться порівняння фото онлайн та фото з документа. Після завершення процедури верифікації Творець приєднується до OnlyFans. Потім у розділі "Банківська операція" в налаштуваннях акаунта додаються реквізити банківського рахунку для отримання доходу. З платформи гроші автоматично надходять до платіжної системи, а звідти перераховуються на банківську картку.
При реєстрації у будь-якій платіжні системі необхідно підготувати банківську картку та встановити з`єднання з інтернет-банкінгом, забезпечивши необхідний баланс для верифікації. Першим кроком є введення основних даних - імені, прізвища, країни, валюти рахунку та електронної адреси. Важливо вибрати валюту рахунку та пароль. Для забезпечення безпеки необхідно ввести номер мобільного телефону та отримати перевірчий код. Це ефективно захищає офіційні дані та унеможливлює несанкціонований доступ. При введенні особистих даних до платіжної системи Творці вказують адресу, місто, поштовий індекс та дату народженні, забезпечуючи відповідність з інформацією у паспорті. Реєстрація в платіжній системі завершується створенням пін - коду для максимального захисту рахунку. Цей фінальний захід забезпечує конфіденційність фінансових операцій та гарантує безпеку користування платіжною системою.
Згідно інформації наданої компетентним органом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і на приріст вартості майна, стосовно одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2020-2022 роки, у додатку до якого у переліку фізичних осіб зазначена ОСОБА_1 , яка отримала дохід за створення контенту на платформі на загальну суму 61166 доларів США.
Лист Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії щодо одержання доходів фізичними особами - резидентами України від британського суб`єкта господарювання Fenix International Ltd за створення контенту на платформі Only Fans за 2020 - 2022 роки складається з описової частини англійською мовою та файлів Excel.
Таким чином, судом встановлено, що висновки про отриманий дохід ґрунтуються на офіційному документі - письмовій відповіді податкового органу Великої Британії щодо виплат ОСОБА_1 доходів від Fenix International Ltd (OnlyFans). Вказаний документ містить персональні дані позивача, суму нарахованого їй доходу та підтверджує факт її участі на платформі OnlyFans, як отримувача виплат.
У свою чергу, позивачем на спростування обставини про отримання нею доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans не надано жодного доказу а ні під час проведення перевірки на запит контролюючого органу, а ні до суду під час розгляду справи.
Суд відхиляє твердження представника позивача про те, що інформація ДПС України не є первинним документом в розумінні норм Податкового кодексу України, а є засобом листування між Державною податковою службою України та відповідачем.
З огляду на зазначене, у спірному випадку контролюючий орган мав усі правові підстави для призначення перевірки, оскільки отримав в установленому законом порядку податкову інформацію про можливі порушення платником податків норм податкового законодавства, та надіслав такому платнику податків запит про надання пояснень та документів, що стосувалися предмета перевірки.
Водночас суд звертає увагу, що позивач жодним чином не заперечує того, що вона була творцем контенту на платформі «OnlyFans», а лише стверджує, що Головне управління ДПС у Чернігівській області безпідставно проведено документальну перевірку з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за періоди з 01.01.2020 по 31.12.2022 та не доведено вищенаведені обставини відповідно до вимог законодавства України.
Також адміністративний позов позбавлений будь-якого обґрунтування з посиланням на релевантні положення податкового законодавства, які б спростовували не тільки належність вищеописаних відомостей до податкової інформації, але й обов`язок контролюючого органу застосовувати таку у якості підстав для висновків під час проведення перевірок.
Аналізуючи наведене у своїй сукупності, суд вважає, що лист ДПС України від 02.10.2024 за 27331/7/99-00-24-04-03-07 від 02.10.2024 отримано інформацію компетентного органу Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, у порядку, передбаченому Конвенцією між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на дохід і приріст вартості майна, яка набула чинності 11.08.1993 року, про одержання ОСОБА_1 протягом 2021-2022 доходу на загальну суму 61166 дол. США, у тому числі за 2021 рік - 24941 дол. США, за 2022 рік - 36225 дол, від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» за створення контенту на платформі OnlyFans, є належною податковою інформацією, що свідчила про можливі порушення платником податків податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відтак, на переконання суду, зважаючи на те, що коментована інформація одержана у порядку обміну податковою інформацією між Україною та Сполученим Королівством Великої Британії та Північної Ірландії відповідно до Конвенції між Урядом України і Урядом Сполученого Королівства Великобританії і Північної Ірландії про усунення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доход і на приріст вартості майна та Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах, містить персональні дані позивача, суму нарахованого їй доходу від британського суб`єкта господарювання «Fenix International Ltd» та підтверджує факт її участі в платформі «OnlyFans» як отримувача таких виплат, використання такої контролюючим органом було законним і виправданим, а отримані відомості достовірними.
Щодо посилання представника позивача на правову позицію викладену Верховним Судом у постановах від 17 червня 2026 року у справі №240/22077/25, від 25 червня 2026 року у справі №560/9531/25, від 18 серпня 2021 року у справі №160/9277/19, від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18 та від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18, які на думку позивача, ухвалені у подібних правовідносинах. Суд вважає такі посилання безпідставними, оскільки подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи. Під час розгляду справи, судом встановлено, що обставини справ №240/22077/25, №560/9531/25, №160/9277/19, №520/8836/18, №826/17123/18 та справи, що розглядається є відмінними.
Зокрема щодо посилання на постанови Верховного Суду від 17 червня 2026 року у справі № 240/22077/25 та від 25 червня 2026 року у справі № 560/9531/25, то як вбачається з наведених рішень, Верховним Судом скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення, а справи направлено на новий розгляд до суду першої інстанції, що свідчить про те, що правова позиція щодо застосування певної норми у цих справах остаточно не сформована (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 7 липня 2021 року у справі №640/3528/19, від 19 липня 2021 року у справі №520/1042/2020, від 18 серпня 2021 року у справі №520/1042/2020).
Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у справі № 600/2950/25-а, виклавши їх у постанові від 06.08.2026, які з огляду на положення статті 242 КАС України враховуються судом при вирішенні цієї справи.
Також щодо вимоги про скасування податкової вимоги та рішення про опис у податкову заставу, суд зазначає про наступне.
Згідно із підпунктом 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.
Грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня. (підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Абзацом другим підпункту 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що день закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків, крім випадку, передбаченого підпунктом 108-1.2.2 пункту 108-1.2 статті 108-1 цього Кодексу.
При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили (абзац четвертий пункту 56.18 статті 56 ПК України).
За правилами, встановленими пунктами 59.1, 59.3, 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
За правилами, встановленими статтею 89 ПК України право податкової застави виникає:
у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;
у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;
у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.
З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Так, в ході розгляду адміністративної справи судом не було встановлено протиправності нарахувань податковим органом податків та штрафів позивачу, що відображено у відповідних висновках суду, а отже суд не може констатувати протиправність оскаржуваної податкової вимоги ті рішення про опис майна у заставу, а наведене свідчить про необгрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Інші доводи і міркування сторін з приводу прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень, не змінюють висновку суду, викладеного вище по тексту судового рішення.
Беручи до уваги наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.
За змістом частини першої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.
Відповідно до приписів статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно із статтею 90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області, вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124. 
Повний текст рішення виготовлено 10 вересня 2026 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА