ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 672/648/25
Провадження № 22-ц/820/1629/26

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Ярмолюка О.І. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Янчук Т.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, за апеляційною скаргою  ОСОБА_2  на заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2025 року,

встановив:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання.
ОСОБА_1 зазначила, що з 1 травня 2004 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 26 березня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання яких за рішенням суду з відповідача стягувалися аліменти на дітей. Після досягнення сином ОСОБА_3 повноліття він продовжує навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Кам`янець-Подільський фаховий коледж» Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» (спеціальність – агрономія, форма навчання – денна, джерело фінансування – контракт). У зв`язку з цим ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, однак відповідач не надає коштів на його утримання.
За таких обставин ОСОБА_1 просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі  частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення сином двадцяти трьох років.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Заочним рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцятитрьохрічного віку.
Визначено, що стягнення аліментів припиняється в разі припинення навчання.
Допущено негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 211 грн 20 коп.
Суд першої інстанції керувався тим, що  ОСОБА_3 навчається та потребує матеріальної допомоги, яку відповідач спроможний надавати в указаному розмірі.
Ухвалою Городоцького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2026 року заяву  ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі  ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в позові посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що  ОСОБА_2 хворіє на важку хворобу та потребує дороговартісного лікування, є особою з інвалідністю ІІ групи та продовжує сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки, а тому за своїм матеріальним станом він не спроможний сплачувати аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_5 не довела потреби сина у матеріальному забезпечені у зв`язку з продовженням навчання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вказавши на його законність та обґрунтованість.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Статтею 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України) встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду відповідає неповною мірою.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Суд першої інстанції не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, неправильно витлумачив норми статей 182, 200 Сімейного кодексу України (далі – СК України) та не застосував норми статті 81 ЦПК України.
У зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права оскаржуване рішення суду в частині розміру аліментів підлягає зміні.
Також суд апеляційної інстанції має змінити розподіл судових витрат.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

Сторони є батьками сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом із матір`ю ОСОБА_1 .
На підставі рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 5 травня 2016 року з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 квітня 2016 року та до повноліття дітей.
З 1 вересня 2023 року до 30 червня 2026 року ОСОБА_3 навчався у Відокремленому структурному підрозділі «Кам`янець-Подільський фаховий коледж» Закладу вищої освіти «Подільський державний університет» (спеціальність – агрономія, форма навчання – денна, джерело фінансування – контракт).
У період навчання сина ОСОБА_3 відповідач не надавав йому матеріальної допомоги.
ОСОБА_3 перебував на утриманні матері ОСОБА_1 , яка працює у Комунальній установі «Городоцький центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю Городоцької міської ради». Протягом січня-березня 2025 року розмір заробітку ОСОБА_1 склав 26 951 грн 81 коп.
ОСОБА_2 є військовослужбовцем, розмір його грошового забезпечення за період з лютого по травень 2025 року склав 63 876 грн 03 коп. Відповідач хворіє на важке та хронічні захворювання, потребує лікування, його визнано особою з інвалідністю ІІ групи з 31 жовтня 2025 року.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
В силу статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Чинне законодавство встановлює обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Розмір аліментів, які будуть стягуватися як аліменти на дочку, сина, визначається судом. При цьому суд зобов`язаний врахувати ряд обставин, а саме матеріальний та сімейний стан платника аліментів і повнолітніх дочки, сина.
Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_3 досяг повноліття, продовжив навчання, не працював і перебував на повному утриманні матері ОСОБА_1 .
Відтак, у зв`язку з продовженням навчання ОСОБА_3 потребував матеріальної допомоги.
ОСОБА_2 є працездатною особою, військовослужбовцем, отримує стабільний дохід, не має інших утриманців.
Встановивши, що ОСОБА_2 не надає ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання сина ОСОБА_3 , хоча за своїм матеріальним становищем він спроможний надавати таку допомогу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки аліментів на повнолітнього сина.
Доводи ОСОБА_2 про відсутність підстав для стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_3 не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам закону.
Водночас суд першої інстанції не в повній мірі врахував матеріальне становище сторін, у зв`язку з чим визначений ним розмір аліментів є завищеним.
З урахуванням майнового становища сторін суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з ОСОБА_2 слід присудити щомісячно аліменти на повнолітнього сина у розмірі частки його доходу.
В цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

При вирішенні спору суд першої інстанції не з`ясував усі обставини справи та не застосував правильно норми чинного законодавства, а тому ухвалене ним рішення в частині розміру стягуваних аліментів не може залишатися в силі.
Позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.
З ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) боржника щомісячно.

Щодо судових витрат

Вирішуючи питання щодо зміни розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції враховує положення статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір і витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Позов ОСОБА_1 задоволено на 50%, а тому з ОСОБА_2 , який на час ухвалення рішення суду не був визнаний особою з інвалідністю ІІ групи, на користь держави слід присудити судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. (3028?0,4?50%)

Керуючись статтями 141, 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2  задовольнити частково.
Заочне рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 1 жовтня 2025 року в частині розміру стягуваних аліментів і розподілу судових витрат змінити.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання – АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 ) аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23 червня 2025 року та до припинення сином навчання, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років – ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з  ОСОБА_2  (місце проживання – АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 ) на користь держави (одержувач: Головне Управління Казначейства у місті Хмельницькому/Хмельницький МТГ (22030101), код отримувача (ЄДРПОУ) 37971775, рахунок UA608999980313181206080022775, Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; призначення платежу: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)) 605 гривень 60 копійок судового збору.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Судді: О.І. Ярмолюк

Л.М. Грох

Т.О. Янчук

Головуючий у першій інстанції – Пономаренко Л.Е.  
Доповідач – Ярмолюк О.І.       Категорія 50