ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне, вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2026 року   Справа № 918/1233/25 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Поліщук П.Я. ,  суддя Крейбух О.Г. 
без виклику учасників справи
розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 про зупинення провадження
у справі № 918/1233/25 
за позовом заступника керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирецької селищної ради
до відповідачів:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп"
2. Комунального некомерційного підприємства "Володимирецька багатопрофільна лікарня" Володимирецької селищної ради
про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 668 893,98 грн безпідставно збережених коштів

В С Т А Н О В И В :
Відповідно до ухвали від 13.05.2026 Господарський суд Рівненської області постановив про зупинення провадження у справі № 918/1233/25 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/20269(178/26) та оприлюднення повного тексту рішення.
Вказана ухвала мотивована тим, що вирішення Конституційним Судом України справи №3-78/20269(178/26) щодо конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" може мати істотне значення для правильного вирішення даного спору, зокрема щодо правомірності застосування встановленого вказаною нормою 10-відсоткового обмеження при зміні ціни за одиницю товару.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, заступник керівника Рівненської обласної прокуратури звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Одночасно в апеляційній скарзі скаржник/прокурор просить про дату та час розгляду апеляційної скарги повідомити Рівненську обласну прокуратуру.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:
- повний текст конституційної скарги ТОВ "Укр Газ Ресурс", як і ухвали про відкриття конституційного провадження на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України не оприлюднено, а тому саме лише посилання ТОВ "Захід Енерджі Груп" у клопотанні про зупинення провадження на те, що справа № 918/1233/25 є подібною в частині вирішення питання щодо законності та правомірності збільшення ціни за одиницю товару у випадку коливання ціни на ринку в межах 10 % (п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону), не підтверджує наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення Конституційним Судом України справи за скаргою ТОВ "Укр Газ Ресурс" та не ґрунтується на мотивах чи висновках Конституційного Суду України;
- висновок суду про наявність підстав для зупинення провадження у справі №918/1233/25 є передчасним;
- задовольняючи клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі №918/1233/25, судом першої інстанції не враховано позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 12.05.2026 у справі № 924/560/24;
- прокурором надано докази та наведено аргументи, які в сукупності підтверджують, що спірні додаткові угоди укладено з перевищенням 10-відсоткового обмеження щодо зміни ціни за одиницю товару, а тому висновки суду про неможливість розгляду справи № 918/1233/25 та зупинення провадження є передчасними;
- не враховано, що судова практика щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" у відповідних правовідносинах є сталою та вже сформована Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 та від 21.11.2025 у справі № 920/19/24;
- зважаючи на сталість судової практики щодо застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", відсутня виправдана необхідність для зупинення провадження у справі № 918/1233/25, а тому ухвала від 13.05.2026 є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню;
- рішення Конституційного Суду за загальним правилом не має ретроспективної дії, а тому не поширюється на правовідносини, які виникли до моменту його ухвалення;
- у разі задоволення позову у справі № 918/1233/25 ТОВ "Захід Енерджі Груп" не позбавлене можливості у подальшому оскаржити таке судове рішення за виключними обставинами, у випадку визнання Конституційним Судом України у справі №3-78/2026(178/26) неконституційними положень п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 08.06.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 у справі № 918/1233/25. Роз`яснено, що розгляд апеляційної скарги відбудеться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 5 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Одночасно зобов`язати учасників справи представити суду докази надіслання відзиву іншим сторонам.
24.06.2026 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп" надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просить зупинити провадження у справі №918/1233/25 до закінчення конституційного розгляду справи Конституційним Судом України у справі за конституційною скаргою ТОВ "УКР ГАЗ РЕСУРС" та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2026 прийнято апеляційну скаргу першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 у справі № 918/1233/25 до провадження в новому складі суду: Павлюк І.Ю. - головуючий суддя, суддя Поліщук П.Я., суддя Крейбух О.Г.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваної ухвали суду, зазначає наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, Заступник керівника Вараської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Володимирецької селищної ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп" та Комунального некомерційного підприємства "Володимирецька багатопрофільна лікарня" Володимирецької селищної ради про:
- визнання недійсною Додаткової угоди від 01.07.2024 №7 до Договору на постачання електричної енергії від 01.01.2024 № 072/Т/5, укладеного Комунальним некомерційним підприємством "Володимирецька багатопрофільна лікарня" Володимирецької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп";
- визнання недійсною Додаткової угоди від 06.08.2024 №8 до Договору на постачання електричної енергії від 01.01.2024 № 072/Т/5, укладеного Комунальним некомерційним підприємством "Володимирецька багатопрофільна лікарня" Володимирецької селищної ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп";
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Товариством з обмеженою відповідальністю "Захід Енерджі Груп" на користь Володимирецької селищної ради коштів у розмірі 668 893,98 грн.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи.
В подальшому, до суду першої інстанції від відповідача 1 надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №918/1233/25, в якому останній просить зупинити провадження у даній справі до завершення розгляду Конституційним судом України справи № 3-78/20269 (178/26).
В обґрунтування даної заяви представник відповідача 1 зазначає, що 07.05.2026 ТОВ "РОЕК" стало відомо про відкриття Другою колегією суддів Другого сенату Конституційного Суду України конституційного провадження у справі № 3-78/20269(178/26) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ГАЗ РЕСУРС" щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі". Питання, пов`язані із конституційним провадженням у вказаній справі, підлягають розгляду на засіданні Другого сенату Конституційного Суду України. Відтак, наявні підстави для зупинення провадження у даній справі до прийняття Конституційним судом України відповідного рішення. Відповідач 1 вважає, що вирішення Конституційним Судом України справи №3-78/20269(178/26) матиме істотне значення для правильного вирішення справи №918/1233/25, оскільки предметом конституційного провадження є перевірка конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", положення якого підлягають застосуванню під час вирішення даного спору щодо правомірності збільшення ціни за одиницю товару у зв`язку з коливанням ціни на ринку з урахуванням встановленого законом 10% обмеження. Відповідач 1 зазначає, що ухвала про відкриття конституційного провадження у відкритому доступі відсутня, у зв`язку з чим на підтвердження факту відкриття такого провадження до матеріалів справи долучено роздруківку з офіційного сайту Конституційного Суду України.
Суд першої інстанції зупинив провадження у справі № 918/1233/25 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/20269(178/26) та оприлюднення повного тексту рішення.
Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.
Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення судом обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте мають значення для розгляду справи, провадження у якій зупиняється.
Пунктом 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи, коли зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК Україн судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Частиною 3 ст. 3 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє стосовно фактів і відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто, до події, факту застосовується той закон (інший нормативно-правовий акт), під час дії якого вони настали або мали місце.
Згідно з ч. 2 ст. 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.11.2020 у справі №4819/49/19 наголосила: аналіз норм розділу ХІІ Конституції України ("Конституційний Суд України") та Закону України від 13.07.2017 №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" дає підстави дійти висновку про те, що рішення КСУ має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.
Таким чином, рішення КСУ поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційний Суд України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.
Аналогічні правові висновки викладені у п. 74 постанови Верховного Суду від 14.03.2024 у справі №600/778/21-а та постанові Верховного Суду від 03.04.2024 у справі №120/14973/21-а.
При цьому, ст. 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Таким чином, сам по собі факт відкриття Конституційним Судом України конституційного провадження щодо перевірки конституційності пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не свідчить про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи. 
Предметом розгляду у справі № 918/1233/25 є правомірність укладення спірних додаткових угод та наявність підстав для застосування наслідків їх недійсності, а встановлення відповідних обставин здійснюється на підставі наявних у справі доказів.
На час розгляду справи пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є чинною нормою права, яка підлягає застосуванню судами. Відкриття конституційного провадження не зупиняє дії закону та не позбавляє суд можливості надати оцінку спірним правовідносинам на підставі чинного законодавства і наявної судової практики.
Крім того, заявником не наведено переконливих доводів щодо неможливості встановлення та оцінки обставин, які входять до предмета доказування у цій справі, без попереднього вирішення Конституційним Судом України питання щодо конституційності зазначеної норми. За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку про відсутність підстав вважати, що між цією справою та конституційним провадженням існує такий зв`язок, який унеможливлює подальший розгляд спору по суті.
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин
Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України.
Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі №910/12694/18, від 17.04.2019 у справі №924/645/18, від 20.12.2019 у справі №910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі №910/974/18.
При цьому п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Отже, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі через неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення Конституційним Судом України рішення за результатом розгляду справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду у цій справі, підставами позову.
Оцінюючи доводи відповідача у справі суд апеляційної інстанції враховує, що предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності укладення спірної додаткових угод № 7 та № 8 до Договору на постачання електричної енергії №072/Т/5 від 01.01.2024, зокрема наявності чи відсутності передбачених законом підстав для зміни ціни, дотримання сторонами вимог законодавства про публічні закупівлі, а також правових наслідків таких дій. Зазначені обставини входять до предмета доказування у цій справі та можуть бути встановлені господарським судом самостійно на підставі наявних і поданих сторонами доказів.
У той час, коли конституційне провадження у справі №3-78/2026(178/26) не спрямоване на встановлення фактичних обставин цієї господарської справи, не стосується оцінки доказів у ній та не вирішує питання щодо прав і обов`язків сторін у спірних правовідносинах. Саме по собі відкриття Конституційним Судом України провадження щодо перевірки конституційності пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" не позбавляє господарський суд можливості дослідити докази, встановити обставини справи та надати їм правову оцінку.
Як зазначалося вище, на час розгляду справи №918/1233/25 пункт 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" є чинною нормою права, а саме лише відкриття конституційного провадження щодо перевірки її конституційності не зумовлює об`єктивної неможливості розгляду цієї справи.
Крім того, правова позиція Конституційного Суду України, в разі ухвалення такого рішення, щодо неконституційності приписів пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922VІІІ (конституційне провадження у справі № 3-78/20269(178/26) матиме пряму дію у часі і може бути застосована до правовідносин, що виникли або принаймні тривали після ухвалення Конституційним Судом України відповідного рішення (Постанова КГС ВС від 16.06.2026 у справі №910/4867/24).
Подібний підхід під час розгляду аналогічних клопотань про зупинення провадження застосовано Верховним Судом у Постановах від 12.05.2026 у справі № 924/560/24, від 04.06.2026 у справі №911/2586/24, 09.06.2026 у справі № 918/918/25.
Таким чином, клопотання відповідача 1 не містить належних обґрунтувань та достатніх доказів об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення конституційної скарги у справі №3-78/2026 (178/26), тому підстави для його задоволення у суду першої інстанції були відсутні.
Варто зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчитиме про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18).
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції виснує, що оскаржувана ухвала постановлена без урахування наведених правових висновків Верховного Суду та не містить достатніх мотивів щодо наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи; тобто неможливості для суду самостійно встановити обставини, які становлять предмет спірних правовідносин.
Суд акцентує увагу на тому, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції").
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18, від 07.05.2018 у справі № 903/351/16 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.
Із вказаних підстав також не підлягає задоволенню клопотання відповідача 1 про зупинення провадження у справі № 918/1233/25 до закінчення розгляду Конституційним Судом України справи № 3-78/20269(178/26) та оприлюднення повного тексту рішення, яке подане до суду апеляційної інстанції.
Згідно пункту 6 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, доводи апелянта є обгрунтованими, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції в частині зупинення провадження та направлення справи для продовження розгляду до місцевого господарського суду.
З урахуванням положень ст. 129 ГПК України, апеляційний суд не вирішує питання щодо відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, оскільки не вирішує спір по суті.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 у справі № 918/1233/25 задоволити.
2. Скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 13.05.2026 у справі №918/1233/25 в частині зупинення провадження.
3. Справу №918/1233/25 направити до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
5. Матеріали справи повернути до Господарського суду Рівненської області. 

Повний текст постанови складений "08" липня 2026 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю. 

Суддя   Поліщук П.Я. 

Суддя   Крейбух О.Г.