ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2026	 	Справа № 904/2432/26	
За позовом: Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
До: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 52», м. Дніпро 
Про: стягнення 43 118,05грн. 

Суддя Васильєв О.Ю.
Представники сторін : не викликались 
СУТЬ СПОРУ : 
КП «Дніпроводоканал» ДМР (позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ОК «ЖБК № 52» (відповідач) про стягнення 43 118,05 грн. (в т.ч. : 40 896,59 грн. - заборгованості за надані послуги , 490,82 грн. – пені , 1 327,22 грн. – інфляційних втрат та 403,42 грн. - 3% річних) заборгованості за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №7326 від 14.04.20р. за період з жовтня по грудень 2025р.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.05.26р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.
ОК «ЖБК № 52» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового повідомлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -
ВСТАНОВИВ:
14.04.20р. між КП «Дніпроводоканал» ДМР (виконавець) та ОК «ЖБК № 52» ( колективний споживач ) укладено договір №7326 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Відповідно до п.1.1. виконавець зобов`язується своєчасно надавати колективному споживачеві послуги з центрального водопостачання та водовідведення , а колективний споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифам, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором. Пунктом 17 сторони погодили, що розрахунковим періодом для оплати є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом. Відповідно до умов п. 27. у разі несвоєчасного здійснення платежів за послуги колективний споживач сплачує пеню у розмірі 0,01 % від суми боргу за кожен день прострочення, загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 % загальної суми боргу. Договір набирає чинності з першого числа місяця наступного за датою його підписання . Договір укладено на один рік . Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на один рік. (п. 56).
За твердженням позивача , на виконання умов договору ним були надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня по грудень 2025р. загальною вартістю 44 430,69грн. Надані позивачем акти-рахунки підписані сторонами.
Відповідач в порушень умов договору оплату за отримані послуги вносив не в повному обсязі, сплативши у вказаному періоді лише 3 534,00грн., внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 40 896,59грн. Наведене й стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Позивач надав докази на підтвердження надання послуг за договором у сумі 40 896,59грн., відповідач доказів оплати вартості послуг у цьому розмірі до суду не надав, доводи , наведені позивачем в обґрунтування позову , не спростував.
За викладеного позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 40 896,59грн. заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).
Позивач нарахував відповідно до умов договору та просить стягнути пеню у розмірі 490,82грн за період з 21.11.25р. до 21.04.26р. Перевіркою наданого позивачем розрахунку пені встановлено, що пеня розрахована відповідно до умов договору, не суперечить вимогам наведених вище положень діючого законодавства в частині її нарахування. Розрахунок є арифметично вірним.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховані та заявлені до стягнення 403,42 грн. - 3% річних за період з 21.11.25р. по 21.04.26р. (із урахуванням дати виникнення прострочення за кожним періодом окремо) та 1 327,22 грн. інфляційних втрат за період з жовтня 2025р. по грудень 2025р. (по кожному періоду окремо).
Відповідач контррозрахунку не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив. Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та трьох відсотків річних судом порушень не встановлено.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).
За ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).
Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому ст. 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.
На підставі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені обставини справи та приписи чинного законодавства України, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -
ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити.
2.Стягнути з відповідача – Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив № 52» (49000, м. Дніпро, пр. Олександра Поля , буд. 129; код ЄДРПОУ 23068093) на користь позивача - Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49001, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 21А; код ЄДРПОУ 03341305): 40 896,59грн. – заборгованості, 490,82грн - пені , 1327,22 грн. - інфляційних втрат, 403,42грн. - 3% річних та 3 328,00грн. - витрат на сплату судового збору. Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.
Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 22.07.26р.
Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.