Справа № 347/1331/25 
Провадження № 22-ц/4808/915/26 
Головуючий у 1 інстанції КРИЛЮК М. І. 
Суддя-доповідач Пнівчук 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої (судді-доповідача) Пнівчук О. В.,
суддів:    Девляшевського В. А., Томин О. О.
з участю секретаря   Кузнєцова В. В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Косівського районного суду від 06 березня 2026 року, у складі судді Крилюк М. І, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача при незаконному припиненні газопостачання, 
в с т а н о в и в:
01 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача щодо незаконного припиненні газопостачання.
Позов обґрунтовано тим, що 25.05.2025 працівниками Снятинського управління газового господарства незаконно розкопано дорожнє покриття за адресою АДРЕСА_1 перекрито газову трубу, чим незаконно позбавлено його сім`ю можливості отримувати природній газ.
Жодних повідомлень від оператора ГРМ про припинення газопостачання /розподілу природного газу йому як побутовому споживачу направлено не було. 
Працівники відповідача не надали жодних документів, які б підтверджували їхнє право на виконання робіт з припинення газопостачання, а також жодних бухгалтерських чи інших розрахункових документів на підтвердження заборгованості у позивача перед ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Вказана причина припинення газопостачання начебто наявність в нього заборгованості перед оператором ГРМ є надуманою та недоведеною, а отже, вважає, що працівники ГРМ безпідставно обмежили його сім`ю у газопостачанні не зважаючи на ухвалу суду, про скасування судового наказу про стягнення з нього заборгованості на користь відповідача. 
Вважає, що своїми незаконними діями працівники ГРМ вчиняли на нього незаконний тиск і примус до укладання договору з Оператором ГРМ. 
Позивач просив визнати дії працівників Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з припинення газопостачання до житлового будинку за адресою по АДРЕСА_1 , протиправними. Зобов`язати Івано-Франківську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» відновити газопостачання до його житлового будинку.
Рішенням Косівського районного суду від 06 березня 2026 року в позові ОСОБА_1 до ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про порушення прав споживача при незаконному припиненні газопостачання – відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.Вважає рішення суду незаконним, оскільки таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що незаконне тривале відключення газу триває з червня 2025 року. Так, Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» 13.06.2025 подала позовну заяву про стягнення з позивача заборгованості за послуги розподілу газу, а 25.06.2025 позбавила його газопостачання, шляхом механічного пошкодження труби, яка є його власністю.
Вважає дії відповідача недобросовісними, оскільки після використання судового захисту та звернення до суду, відповідач вдався до позасудового самоправства та під надуманим приводом аварійного витоку газу припинив газопостачання. 
Відповідач надав дозвіл ДП «Дороги Прикарпаття» № 01-05/457 від 17.06.2025 на виконання робіт з ліквідації витоку газу. Однак, Ордер № 64 від 17.06.2025 є незаповненим та не погодженим управлінням патрульної поліції в області, що є порушенням ст. 26-1 Закону України «Про автомобільні дороги». Це підтверджує, що розкопка дороги та пошкодження його газової труби проводилися з порушенням встановленого законом порядку.
Вказує, що ухвалою Косівського районного суду від 28.11.2024 у справі № 347/2517/24 було скасовано судовий наказ про стягнення з позивача заборгованості. Тому, відповідач здійснив відключення газу, посилаючись на неіснуючий (недоказаний) борг.
Зазначає, що відключення було здійснено під приводом ліквідації витоку газу (аварійна ситуація), що дозволило працівникам Філії провести розкопку дороги без належного попередження позивача, як споживача газу. Проте, після завершення робіт, постачання газу не було відновлено, а причиною в Акті вказано заборгованість за розподіл газу, яка на той момент була предметом судового спору у справі № 347/1187/25.
Згідно з Кодексом ГРМ, після ліквідації витоку, газопостачання має бути відновлено негайно. Сама по собі наявність заборгованості за послуги з газопостачання не є підставою для припинення розподілу природного газу в аварійному порядку.
Відповідач підтверджує витік газу Робочим листком № 79 від 14.05.2025. Проте, усувати його прийшли лише 25.06.2025, що прямо суперечить Правилам безпеки систем газопостачання, які вимагають негайної ліквідації витоків. Також Робочий листок № 79 оформлений з порушеннями, також відсутнє повідомлення в АДС (Аварійно-диспетчерську службу) (104) щодо витоку газу. Крім того, відсутній Акт виконаних робіт з ліквідації аварії.
Зазначає, що відповідач не надав жодних доказів передачі газової мережі за адресою АДРЕСА_1 на свій баланс, користування, відання або в управління. Вважає, що наявність у нього Акта приймання виконаних робіт та квитанції про оплату за будівництво (врізку) мережі є доказом його права власності на газопровід та повністю спростовує право Філії пошкоджувати цю трубу чи розпоряджатися нею. Суд першої інстанції проігнорував письмові докази, які підтверджують будівництво мережі за кошти позивача.
Вважає, що оператор ГРМ безпідставно посилався на конфідеційність інформації щодо власника мереж. Вважає, що постанова НКРЕКП № 349 від 26.03.2022 не звільняє оператора ГРМ від обов`язку доводити в суді законність своїх дій на приватній власності та наявність правових підстав для володіння мережами.
Судом першої інстанції не було враховано, що газопровід за вказаною адресою був збудований за власні кошти позивача, що підтверджується проектною та кошторисною документацією. Тому розкопки дороги та механічне пошкодження труби порушують його приватну власність.
Відповідно до положень глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, при відключенні газопостачання за заборгованість за розподіл газу, оператор ГРМ зобов`язаний попередити споживача за 10 днів письмово, вказуючи в повідомленні конкретну дату відключення, що не було зроблено та в суді першої інстанції відповідач не надав відповідні докази. Жодного документа, який би відповідав цим вимогам та був вручений позивачу під підпис або рекомендованим листом, у матеріалах справи немає. Таким чином, відключення від 25.06.2025 є незаконним.
Вважає Акт про недопуск суперечить фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не надав належної оцінки відеоматеріалам, на яких чітко зафіксовано вільний доступ працівників Філії до газових приладів. Вказаний акт позивач не підписував і не отримував його копію, що позбавило його можливості надати зауваження.
Вказує на грубе порушення відповідачем процедури відключення газу, визначеної Главою 5 Розділу XI Кодексу ГРМ.
Судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права та невірно визначено правову природу правовідносин. Суд обґрунтував своє рішення нормами права, які не розповсюджуються на дані правовідносини, що є безумовною підставою для скасування незаконного рішення.
Посилання суду на наявність боргу, як підставу для відключення газопостачання, є незаконним, оскільки сама процедура відключення згідно п. 5.7 ПБСГ (на який посилається суд) не передбачає припинення газопостачання через борги.
Судом першої інстанції систематично порушувався принцип гласності судового процесу. Попри подане письмове клопотання від 29.07.2025 про дозвіл на відеофіксацію, головуючим суддею було безпідставно його відхилено. Також суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про витребування правовстановлюючих документів на газову мережу (трубу), чим порушив принцип змагальності сторін.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» подало відзив на апеляційну скаргу.
Зазначає, що оператор ГРМ має право обмежити газопостачання до об`єкта споживача у випадку несвоєчасної та/або неповної оплати послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу з урахуванням вимог Кодексу ГРМ. Дії представників відповідача є законними, оскільки вони діяли відповідно до вимог «Правил безпеки системи газопостачання» та Кодексу газорозподільних систем.
Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.
У судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференцзв`язку Коханюк В. І. підтримав доводи апеляційної скарги з наведених у ній мотивів.
Представник відповідача Попович В. В. заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.
Вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, вищезазначеним вимогам відповідає.
Постановляючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що обмеження газопостачання до об`єкта споживача ОСОБА_1 здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства. 
З таким висновком погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» з 01.10.2023 року здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу на території попередньо здійснюваної ліцензійної господарської діяльності Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз».
Позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг із газопостачання, на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 щодо об`єкта – будинковолодіння по АДРЕСА_1 .
Фактичне споживання позивачем природного газу на об`єкті газопостачання, за вказаною адресою підтверджується у тому числі робочим листком контролера та фотографіями показника лічильника газу, зафіксованих 22 липня 2024 року та 15 квітня 2025 року. 
На особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 за період з 01.10.2023 по 30.06.2025 обліковується заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 6217,28 грн. 
Із долученої позивачем ухвали Косівського районного суду від 28.11.2024 встановлено, що 05.11.2024 Косівським районним судом було видано судовий наказ № 347/2517/24, яким ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за надання послуг ЖКГ за період за період з 01.10.2023 по 30.09.2024 особ. рахунок № НОМЕР_1 у розмірі 3675,62 грн, однак вказаний судовий наказ за заявою ОСОБА_1 скасовано та роз`яснено товариству право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.
13.06.2025 Косівським районним судом прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за позовною заявою Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про стягнення заборгованості за договором про надання послуг.
21.03.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Івано-Франківської філії ТОВ «ГАЗМЕРЕЖІ» надіслано ОСОБА_1 повідомлення про припинення розподілу природного газу, у якому повідомлено ОСОБА_1 про те, що станом на 21.03.2025 на його особовому рахунку НОМЕР_1 обліковується заборгованість в сумі 5416,05 грн та що 31.03.2025 буде здійснено припинення розподілу природного газу на його об`єкт за несвоєчасну та/або неповну оплату послуг, яке надіслано рекомендованим листом та отримано адресатом, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Аналогічне повідомлення про припинення розподілу природного газу надіслано на адресу ОСОБА_1 14.05.2025 із зазначенням суми заборгованості станом 14.05.2025 в сумі 5950,20 грн та попереджено про припинення розподілу природного газу 28.05.2025.
Зазначене повідомлення надіслано рекомендованим листом, що підтверджується списком згрупованих відправлень від 14.05.2025.
31.03.2025 працівниками відповідача складено акт про відмову у доступі споживача ОСОБА_1 для припинення газопостачання. ОСОБА_1 також відмовився від підпису акту про недопуск, що зафіксовано на відео. 
У додаткових поясненнях від 06.02.2026 ОСОБА_1 вказав, що 31.03.2025 він не погодився з відключенням газу, так як працівники ГРМ не мали на те законних підстав і відповідних документів.
14 травня 2025 року працівниками Косівської дільниці Снятинського УЕГГ Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було проведено обстеження розподільного газопроводу середнього тиску по АДРЕСА_1 , комплексним приладним методом відповідно до вимог «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №285 від 15.05.2015, зареєстрованих в Мінюсті України 08.06.2015 за № 674/27119 та «Порядку технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання» затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 640 від 24.10.2011 року зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21.11.2011 року за № 1326/20064.
В результаті обстеження, проведеного за допомогою АППК-2000 АС.№507 виявлено, що на розподільному газопроводу середнього тиску по вул. Незалежності, с. Хімчин, пошкодження ізоляції та витік газу. За результатами обстеження працівниками дільниці складено робочий листок № 79 та карту-ескіз із зазначенням виявлених пошкоджень розподільного газопроводу.
12.06.2025 Косівська дільниця Снятинського УЕГГ Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулася до ДП «Дороги Прикарпаття» з проханням видати ордер для виконання робіт з ліквідації аварійної ситуації та ліквідації витоку газу за адресою АДРЕСА_1 на узбіччі автодороги «С090808 Вербовець – Рожнів через Хімчин».
ДП «Дороги Прикарпаття» розглянувши лист Косівської дільниці Снятинського УЕГГ не заперечило щодо проведення робіт з ліквідації аварійної ситуації та ліквідації витоку газу на узбіччі автомобільної дороги загального користування місцевого значення відкритим способом за умови дотримання ряду умов.
ДП «Дороги Прикарпаття» видало Косівській дільниці Снятинського УЕГГ Ордер № 64 від 17.06.2025 року на право виконання земляних робіт на автомобільній дорозі загального користування місцевого значення О090808 Вербовець – Рожнів через Хімчин Косівська дільниця Снятинського УЕГГ.
Встановлено, що під час виконання робіт з ліквідації витоку газу на розподільному газопроводі по вул. Незалежності в с. Хімчин також відповідно до Акту № ІФФ /100/34.1.2.1-АН-25 було проведено роботи з механічного (зварного) від`єднання газопроводу – вводу до житлового будинку ОСОБА_1 , ЕІС особ рах. НОМЕР_1 , за адресою АДРЕСА_1 за систематичний недопуск працівників газового господарства для проведення робіт з припинення (обмеження) газопостачання та наявність заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.
Відповідно до частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За приписами ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.3 ст.12 та ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Тягар доведення обґрунтованості вимог позову за загальними правилами процесуального закону покладається саме на позивача, а не реалізовується у спосіб спростування доводів пред`явлених вимог стороною відповідача, як беззаперечних. Якщо позивач, розпоряджаючись своїми правами на власний розсуд, доведе суду обґрунтованість пред`явлених вимог, то у випадку їх неспростування стороною відповідача у спосіб, визначений законом, такі вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами існує спір щодо правомірності дій працівників газового господарства по відключенню будинку споживача ОСОБА_1 від газопостачання.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, відносини між сторонами урегульовано умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою національної комісії , що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015.
Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Згідно п. 7 глави 3 Розділу 6 Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу.
Фактичне споживання природного газу ОСОБА_1 за адресою по АДРЕСА_1 підтверджений письмовими доказами та не заперечується самим позивачем, а відтак останній як споживач природного газу приєднався до умов договору розподілу природного газу.
Відповідно до п. 7 Глави VI Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПТЕСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження /припинення природного газу, у таких випадках: 
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу;
2) отримання від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу у випадках: 
відсутності споживача в Реєстрі споживачів будь-якого постачальника у відповідному розрахунковому періоді;
відсутності підтвердженої номінації у діючого постачальника на обсяги транспортування природного газу для потреб споживача;
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання;
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»;
5) розірвання договору розподілу природного газу;
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ;
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання;
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ;
10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим);
11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проєктній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання;
12) в інших випадках, передбачених законодавством.
Якщо припинення газопостачання (розподілу природного газу) на об`єкт побутового споживача буде здійснюватися у випадках, визначених у підпунктах 1 - 5 (крім випадку подання споживачем письмової заяви про припинення газопостачання), 9 цього пункту, Оператор ГРМ має надіслати рекомендованим поштовим відправленням або надати з позначкою про вручення повідомлення про припинення газопостачання/розподілу природного газу побутовому споживачу не менше ніж за три доби до запланованої дати припинення газопостачання (розподілу природного газу). При цьому в повідомленні мають бути зазначені підстави та дата припинення газопостачання (розподілу природного газу) Оператором ГРМ.
Споживач, згідно п.2 глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу.
Умовами Типового договору розподілу природного газу (п.7.4 Розділ VI) передбачено що споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором, а також забезпечувати безперешкодний та безоплатний доступ на власні об`єкти чи земельну ділянку представникам оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання ними службових обов`язків.
Зібраними в справі доказами встановлено, що позивач ОСОБА_1 оплату за надані послуги з розподіл природного газу не здійснював, будучи обізнаним з наявністю боргу по оплаті послуг з розподілу природного газу, свій обов`язок по оплаті таких послуг заперечив.
Не зважаючи на попередження про припинення газопостачання у зв`язку з наявністю боргу по оплаті за розподіл природного газу, позивач ОСОБА_1 відмовився допустити працівників ГРМ 31.03.2025 до об`єкту споживача, що підтверджено відповідним актом від 31.03.2025 про відмову у доступі споживача ОСОБА_1 для припинення газопостачання, а також відмовився від підпису у вказаному акті.
Зазначені письмові докази стороною позивача не спростовано.
За встановлених у справі обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про визнання дій працівників ГРМ по припиненню газопостачання до житлового будинку по АДРЕСА_1 неправомірними.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що у відповідача були відсутні підстави для припинення газопостачання з мотивів наявності заборгованості по оплаті за розподіл природного газу, оскільки у провадженні Косівського районного суду перебувала справа за позовом Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (13.06.2025 відкрито провадження) про стягнення заборгованості за розподіл газу є необґрунтованими. Судом встановлено що позивач є споживачем природного газу за адресою по АДРЕСА_1 , а отже як споживач приєднався до умов договору розподілу природного газу, однак оплату за надані послуги з розподілу природного газу не здійснює з 01.10.2023 року.
Відтак пред`явлення Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» позову про стягнення з ОСОБА_1 у примусовому порядку заборгованості за надані послуги з розподілу газу не дає підстав для висновку, що у такому разі відповідач не вправі вирішувати питання про припинення газопостачання саме у зв`язку з наявністю заборгованості за надані послуги.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про те, що відключення будинку позивача від газопостачання відбулося під час так званої «ліквідації аварійної ситуації». Зібраними в справі доказами встановлено, що 14.05.2025 працівниками Косівської дільниці Снятинського УЕГГ було проведено обстеження розподільного газопроводу середнього тиску по вул. Незалежності в с. Хімчин, в результаті якого виявлено пошкодження ізоляції та витік газу. У зв`язку з необхідністю проведення розкопки узбіччя вздовж дорожнього покриття для ліквідації витоку газу відповідачем отримано від ДП «Дороги Прикарпаття» ордер на право виконання земляних робіт на автомобільній дорозі. Ордер підписано т.в.о. директора ДП «Дороги Прикарпаття» Л. Вітовською.
Доказів на спростування зазначених обставин, матеріали справи не містять.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що працівники відповідача не мали права здійснювати будь-які роботи на приватній мережі позивача, оскільки відповідачем проводилися роботи з ліквідації витоку природного газу та одночасно проведено механічне від`єднання газопроводу - вводу до житлового будинку ОСОБА_1 за недопуск працівників газового господарства для проведення робіт з припинення газопостачання та наявність заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.
Колегія суддів зауважує також, що станом на час розгляду справи апеляційним судом, набрало чинності рішення Косівського районного суду від 05.02.2026 в справі № 347/1187/25, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу за період з 01.10.2023 по 30.04.2025 в сумі 5683,12 грн.
Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, про упередженість суду та створення перешкод для фіксації перебігу засідання та безпідставної відмови у витребуванні доказів, оскільки як убачається із матеріалів справи позивач, розпоряджаючись наданими йому процесуальними правами на власний розсуд, подавав суду клопотання про долучення доказів, надавав додаткові пояснення та клопотання про витребування доказів, які на його думку мають значення для правильного вирішення в справі.
Разом з тим, подаючи апеляційну скаргу, так і в засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заявляв клопотання про витребування доказів, у задоволенні яких суд першої інстанції відмовив, натомість просив скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на зібрані у справі докази, зауважень до протоколу судового засідання, технічна фіксація якого здійснювалася за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку не подавав.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Косівського районного суду від 06 березня 2026 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 серпня 2026 року.

Головуюча       О. В. Пнівчук
Судді:        В. А. Девляшевський
О. О. Томин