Єдиний унікальний номер 205/1348/26
Номер провадження 2/205/2414/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Дорошенко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання Копич В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою адвоката Грищук Катерини Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
В С Т А Н О В И В:

Адвокат Грищук К.П. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 листопада 2010 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №628. В період шлюбу у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька, ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 08.08.2012 року Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2016 року по справі №205/3944/16-ц (провадження №2/205/2175/16) шлюб між сторонами розірвано. Відповідач проживає окремо, працює та має стабільний дохід, має задовільний стан здоров`я, тому має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Позивач зазначає, що відповідач дитиною не цікавиться, участі у вихованні не приймає, не цікавиться і не приділяє уваги здоровому формуванню внутрішнього світу дитини та становлення її як особистості. Будь-які прохання щодо додаткового фінансування інтересів дитини відповідач ігнорує або сприймає агресивно, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись з позовом до суду. На підставі зазначеного просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 21 січня 2026 року до досягнення дитиною, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 23.03.2026 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
21.05.2026 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Хачікян М.П. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги є частково необґрунтованими. У відзиві відповідач посилається на те, що у період з 2015 по 2018 роки позивач разом зі спільною дитиною проживали у належній відповідачу трикімнатній квартирі, тоді як сам відповідач проживав у найманому житлі. Протягом зазначеного періоду він повністю забезпечував позивача та дитину, зокрема оплачував комунальні послуги, придбавав продукти харчування, одяг, речі першої необхідності, а також надавав позивачу грошові кошти на інші потреби. При цьому відповідач зазначає, що після розірвання шлюбу продовжував матеріально утримувати сім`ю, тоді як позивач не працювала та не мала самостійного доходу. Відповідач зазначає, що твердження позивача є повністю необґрунтованими та такими, що цілеспрямовано вводять суд в оману, оскільки щомісячно відповідачем здійснюється перерахування грошових коштів на карту позивача в АТ КБ «Приватбанк» (номер карткового рахунку НОМЕР_3 ), зокрема у період з січня 2026 року здійснено наступні перерахування: квитанція від 03.06.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 06.09.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 04.10.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 03.11.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 01.12.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 05.01.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 06.02.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.03.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.04.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.05.2026 в сумі 12000,00 грн. Окрім цього, з метою забезпечення дитині всім необхідним та «кишеньковими коштами» відповідачем за погодженням з позивачем, було створено дитячу карту у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (номер карткового рахунку НОМЕР_4 ) на яку також перераховуються грошові кошти, у наступних розмірах: квитанція від 16.12.2025 в сумі 2500,00 грн, квитанція від 16.01.2026 в сумі 2500,00 грн, квитанція від 16.02.2026 в сумі 6000,00 грн, квитанція від 17.03.2026 в сумі 6000,00 грн, квитанція від 16.04.2026 в сумі 6000,00 грн. Також відповідач зазначає, що з 15.09.2018 року перебуває у зареєстрованому шлюбі та має на утриманні двох малолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтв про народження дітей. Водночас відповідач частково визнає позовні вимоги та погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.01.2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Грищук К.П. в судове засідання не з`явились, представником позивача адвокатом Грищук К.П. подано клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, наполягали на задоволенні позовних вимог.
Відповідач та його представник адвокат Хачікян М.П. в судове засідання не з`явились, від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання, в якому остання просить справу розглянути без їхньої участі, та просить частково задовільнити позовну заяву, стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що сторони з 20 листопада 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2016 по справі №205/3944/16-ц.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 26.07.2012 року, у сторін народилась спільна донька ОСОБА_3 , про що зроблено відповідний актовий запис №358, батьком дитини зазначено ОСОБА_2 , а матір`ю – ОСОБА_1 .
Дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю – позивачем у справі ОСОБА_1 , що не заперечується відповідачем.
З долучених відповідачем до матеріалів справи доказів встановлено, що останній перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2018 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданим Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №624. 
Також матеріалами справи підтверджується, що від зазначеного шлюбу відповідач має двох малолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Соборним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за актовим записом №1124, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого Соборним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №1379.
На підтвердження факту утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , відповідачем до матеріалів прави долучені квитанції про перерахування коштів позивачу через АТ КБ «Приватбанк» (номер карткового рахунку НОМЕР_3 ), зокрема у період з січня 2026 року здійснено наступні перерахування: квитанція від 03.06.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 06.09.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 04.10.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 03.11.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 01.12.2025 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 05.01.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 06.02.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.03.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.04.2026 в сумі 12000,00 грн, квитанція від 02.05.2026 в сумі 12000,00 грн. Окрім цього, з метою забезпечення дитині всім необхідним та «кишеньковими коштами» відповідачем за погодженням з позивачем, було створено дитячу карту у АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (номер карткового рахунку НОМЕР_4 ) на яку також перераховуються грошові кошти, у наступних розмірах: квитанція від 16.12.2025 в сумі 2500,00 грн, квитанція від 16.01.2026 в сумі 2500,00 грн, квитанція від 16.02.2026 в сумі 6000,00 грн, квитанція від 17.03.2026 в сумі 6000,00 грн, квитанція від 16.04.2026 в сумі 6000,00 грн.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Частинами восьмою, дев`ятою статті 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, вони зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття (ст.ст.141, 180 СК України).
Пунктами 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 за №3 передбачено, що відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.
Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Станом на дату розгляду справи донці сторін ОСОБА_3 виповнилось 13 років.
Згідно із Законом України «Про Державний бюджет на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком 6 до 18 років становить 3512 гривень.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).
В той же час суд враховує положення ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, ч.ч.7,8 ст.7 Сімейного кодексу України визначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, за змістом яких суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.
Дитина сторін проживає разом із матір`ю, позивачем ОСОБА_1 , а відтак основний тягар по її утриманню, що включають в себе також незаплановані (непередбачувані) витрати, лежать саме на позивачеві. Адже утримання дітей не зводиться виключно до суми стягуваних аліментів із платника. Це поняття є набагато ширшим, як у матеріальному, так і в моральному аспекті.
Надання коштів на утримання дитини в добровільному порядку не позбавляє позивача права звернутись за отриманням аліментів в примусовому порядку для забезпечення дисципліни та стабільності щодо утримання дитини. Вказане зобов`язання нерозривно пов`язано з особою відповідача як батька дитини.
Беручи до уваги викладене, а також те, що неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю, яка забезпечує її повсякденний догляд, виховання та розвиток, враховуючи вік дитини, стан здоров`я відповідача, який є працездатною особою, наявність у нього на утриманні двох інших неповнолітніх дітей, відсутність у матеріалах справи відомостей про матеріальний стан сторін, а також те, що відповідач до звернення позивача до суду регулярно надавав кошти на утримання дитини, що підтверджується належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості, не порушить інтересів відповідача та позивача у справі. Сторонами суду не надано відомостей про їх матеріальний стан.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.
Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги адвоката Грищук Катерини Петрівни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21 січня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 гривень.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 ;
представник позивача адвокат Грищук Катерина Петрівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001889 від 21.05.2021 та договору №10/01 від 10.01.2026 року, адреса: АДРЕСА_2 ;
відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_3 ;
представник відповідача Хачікян Маріам Петросівна, діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4627 від 23.01.2020 та договору №06/05 від 06.05.2026 року.

Суддя Г.В. Дорошенко