Справа № 214/768/26
3/214/479/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

15 вересня 2026 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від ППП у м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу, вбачається, що 12.01.2026 року о 23.42 годині в м. Кривий Ріг, вул. Володимира Зінченка, 12 ОСОБА_1 керував ТЗ Toyota Camry ДНЗ НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатору Алкотест Драгер та в медичному закладі відмовився. Зафіксовано на нагрудний відеореєстратор підвищеної міцності 475141, 475157, факт руху зафіксовано на відеореєстратор Aspiring Expert.
Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, в свою чергу 30 квітня 2026 року через канцелярію суду подав клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Обгрунтував наступним, ОСОБА_1 повністю заперечую свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП та п.2.5 ПДР України, так як 12.01.2026 року о 23:42 год. я не керував транспортним засобом по вул. Володимира Зінченка м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 
Того дня я перебував біля автомобіля та спілкувався по телефону, при цьому, функцій водія я не виконував, тобто не здійснював дій щодо переміщення авто у просторі, про що повідомляв поліцейським, які підійшли до мене та вимагали пред`явити документи особи, посилаючись на комендантську годину та військовий стан в Україні. Я надав їм для огляду свої документи.
В процесі перевірки моїх особистих документів та персональних даних, патрульний поліцейський запропонував мені пройти огляд на стан сп`яніння. Я йому повідомив, що я не керував автомобілем, який мені навіть не належав, тобто я не є водієм, відтак не зобов`язаний проходити такий огляд, бо, фактично, є пішоходом. Однак, поліцейський наполягав на проведенні такого огляду. Отримавши відмову від мене, володіючи моїми персональними даними, поліцейськими було складено цей адміністративний матеріал. Слід зазначити, що під час нашого спілкування свідки тих подій були відсутніми, а відеофіксація розмови не велась.
Як вбачається з диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Однак, в нашому випадку, відсутні належні, достатні та допустимі докази керування мною автомобілем у день, час та місце, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення. Вказаний факт додатково підтверджується змістом рапорту поліцейського, у якому не зазначено жодної законної причини нібито «зупинки» автомобіля, так як такої події фактично не було. 
Згідно ч.3 ст.373 Кримінального процесуального кодексу України, який за своєю процесуальною природою є найбільш наближеним до норм КУпАП, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Отже, з огляду на те, що суд позбавлений права збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, для прийняття судом законного та об`єктивного судового рішення у цій справі вважаю, що матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково повинні були містити беззаперечні докази керування мною транспортним засобом.
Між тим, обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У практиці ЄСПЛ існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зобов`язана доводити свою невинуватість.
Таким чином, матеріали цієї справи було складено поспіхом, недбало та з порушенням порядку та способу визначених законом, а склад адміністративного правопорушення за ознаками ч.1 ст.130 КУпАП, в моїх діях, не знайшов свого підтвердження належними, достатніми, достовірними та допустимими доказами, у зв`язку з чим, провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Будучи присутнім у судовому засіданні адвокат Сагайдак Д.С. також просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу і події адміністративного правопорушення. 
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, оцінивши їх у сукупності, суд доходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 130 КУпАП, серед іншого, настає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто, однією з ознак складу правопорушення є відмова від проходження огляду саме у встановленому законом порядку, тому орган, який складає матеріали справи про адміністративне правопорушення, повинен довести дані факти.
 
Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
 
В підтвердження вини ОСОБА_1 суду надано протокол про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини інкримінованого правопорушення, зокрема вказано про керування ОСОБА_1 транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а також про його відмову від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку встановленому законом.
 
Однак, сам протокол про адміністративне правопорушення та рапорт працівника поліції, складені уповноваженим суб`єктом, не можуть бути беззаперечним доказом вини у вчиненні правопорушення. Обставини викладені у протоколі, рапорті поліцейського, які є документами складеними уповноваженим суб`єктом, мають бути підтверджені й іншими доказами, що мають узгоджуватися між собою.
 
До протоколу про адміністративне правопорушення було долучено відеозапис за фактом події від 13 січня 2026 року, однак в ході розгляду справи суд був позбавлений можливості переглянуті відеозаписи у зв`язку з неможливістю відкриття файлів. 
 
20 липня 2026 року судом було скеровано листа до Полку патрульної поліції , відповідно до якого суд просив забезпечити перегляд наданих відеодоказів при розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 
 
25 серпня 2026 року патрульною поліцією повторно скеровано відеозапис, з якого неможливо встановити факт подій від 13 січня 2026 року вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№565284.
 
Оскільки всі обґрунтовані сумніви мають трактуватися на користь особи, яка притягається до відповідальності, суд не приймає вказані акт та рапорт до уваги як докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.
 
Відповідно до ч.2 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
 
Суд приходить до висновку, що суб`єктом уповноваженим на складення протоколу про адміністративне правопорушення, перед судом, поза розумним сумнівом, не доведено факту відмови ОСОБА_1 , як особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в порядку визначеному законом.
 
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення та змінювати фабулу інкримінованого особі правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
 
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про не доведення перед судом, поза розумним сумнівом, відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до процедури визначеної законом.
 
Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Керуючись ст.ст. 7, 130, 251, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку відсутністю в діях складу правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з моменту її винесення шляхом подання заяви про апеляційне оскарження через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: Н.Г.Ковтун