РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	справа № 580/4993/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Гайдаш В.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) (далі – відповідач), в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі п.4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану»;
- зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень на підставі п.4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах. Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він має право на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153, однак відповідач протиправно відмовив у виплаті такого грошової винагороди, посилаючись на те, що позивачем до заяви/рапорту не подано документів згідно переліку.
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи. Встановлено відповідачам 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. 
Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив, в якому вказав, що позивач не має права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень, відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153, так як позивач, як військовослужбовець, який станом на 24 лютого 2022 року вже перебував на військовій службі (з 09.11.2020 проходить військову службу), тому положення Постанови № 153 на нього не поширюються. Також позивачем заявлено клопотання про залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивач з 09.11.2020 прийнятий на військову службу за контрактом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
06.11.2023 позивач підписав контракт строком на 1 (один) рік про проходження військової служби за контрактом у НОМЕР_1 мобільному прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ).
Позивач 14.04.2026 звернувся до відповідача із заявою, до якої додав рапорт про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
Листом від 21.04.2026 №03.2/2236-26-Вих відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що для прийняття рішення про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, позивачу необхідно надати пакет документів відповідно до п. 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.02.2026 №26 «Про організацію виплати одноразової грошової допомоги».
Вважаючи протиправною відмову відповідача у виплаті одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що за змістом статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Розділом ІІ Конституції України передбачені основоположні права, свободи та обов`язки людини і громадянина, серед яких відповідно до статті 65 встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
11.02.2025 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (далі – Постанова № 153, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пізніше у вказану Постанову № 153 Кабінетом Міністрів України двічі вносилися зміни: постановою КМУ № 387 від 01.04.2025, дата набрання чинності: 08.04.2025 (дата публікації в «Урядовому кур`єрі»); постановою КМУ № 942 від 30.07.2025, дата набрання чинності: 07.08.2025 (дата публікації в «Урядовому кур`єрі»).
Абзацом другим пункту 2 Постанови № 153 було вирішено затвердити Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану.
Згідно з пунктом 3 Постанови № 153 установлено, що:
1) учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил на посади рядового складу; Збройні Сили; Міністерство оборони; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил;
2) координатором експериментального проекту є Міністерство оборони;
3)фінансування експериментального проекту здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.
Відповідно до пункту 4 Постанови №153 особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень;
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, винагорода виплачується пропорційно часу проходження військової служби із розрахунку 1/6 від 1 млн. гривень за кожні 30 днів безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (сумарно обчислених);
військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі;
військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Постанови № 153 (в редакції Постанови КМУ № 387 від 01.04.2025) військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Таким чином, абзаци 2 та 4 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 153, як в редакції постанови № 387 від 01.04.2025 (діяла в період з 08.04.2025 по 06.08.2025), так і в редакції постанови № 942 від 30.07.2025 (діє з 07.08.2025 по теперішній час), встановлює обов`язкові умови, в разі виконання яких військовослужбовцю може бути виплачена одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах в розмірі 1 млн. гривень (диспозиція правової норми), а саме:
1. Приналежність військовослужбовця на дату виплати до певної категорії: особи рядового, сержантського і старшинського складу рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення;
2. Вік на дату прийняття або призову на військову службу до набрання чинності Постановою № 153 (11 лютого 2025 року): до 25 років;
3. Факт прийняття або призову на військову службу під час воєнного стану, тобто після 24 лютого 2022 року, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. №64;
4. Фактичне проходження служби на дату звернення за вказаною виплатою або припинення (розірвання) контракту з підстав, визначених підпунктами «а» або «б» пункту 2, підпунктами «б» або «ж» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за умови наявності у військовослужбовця захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, через які військовослужбовець не зміг виконати умови контракту;
5. (абз. 2 п. 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року);
(абз. 2 п. 4) - безпосередня участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою №153 (11 лютого 2025 року) у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон).
Наведеними вище нормами визначена сукупність умов для набуття військовослужбовцем з числа громадян України права на виплату одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Судом встановлено, що позивач 14.04.2026 звернувся до відповідача із заявою, до якої додав рапорт про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану».
Листом від 21.04.2026 №03.2/2236-26-Вих відповідач повідомив позивача, зокрема, про те, що для прийняття рішення про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, позивачу необхідно надати пакет документів відповідно до п. 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.02.2026 №26 «Про організацію виплати одноразової грошової допомоги».
Так, п. 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.02.2026 №26 «Про організацію виплати одноразової грошової допомоги», визначено, що:
«Підставою для опрацювання проєкту наказу відповідного начальника (командира) є:
в Адміністрації Держприкордонслужби, органах, які перебувають на кадровому забезпеченні в Адміністрації Держприкордонслужби, - рапорт керівника структурного підрозділу Адміністрації Держприкордонслужби, рапорт начальника (командира) підрозділу органу, який перебуває на кадровому забезпеченні в Адміністрації Держприкордонслужби;
в органах Державної прикордонної служби України, у навчальних закладах, науково-дослідних установах та органах забезпечення — рапорт начальника (командира) підрозділу.
До рапорту керівника структурного підрозділу, начальника (командира) підрозділу додаються: відомість обліку інформації щодо наявності підстав для виплати одноразової винагороди (додаток) та копії (витяги) документів, що підтверджують інформацію, зазначену у відомості, зокрема:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційновахтовий, навігаційний журнали, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення чи постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, копії або витяги з них;
рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь військовослужбовця в бойових діях або заходах під час виконання бойових (спеціальних) завдань із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в бойових діях або заходах під час виконання бойових (спеціальних) завдань, періодів (кількості днів) участі в бойових діях або заходах під час виконання бойових (спеціальних) завдань.
Для органів та підрозділів Держприкордонслужби, які з дня введення воєнного стану до дня набрання чинності Постановою № 153 направляли військовослужбовців у службові відрядження до органів військового управління або інших органів Держприкордонслужби, належним підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців бойових діях або в заходах та здійсненні бойових (спеціальних) завдань, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, вважати документи, які відпрацьовувались у формах, визначених додатками 2 до наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 31.03.2022 № 164/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», від 09.12.2022 № 628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», або інформаційні листи, які оформлювались у порядку, передбаченому Порядком та умовами виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252, Особливостями виплати додаткової винагороди, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду), затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.09.2023 за № 1543/40599, які були підставами для виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі, пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених військовослужбовців.»
Із аналізу п. 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.02.2026 №26 «Про організацію виплати одноразової грошової допомоги» судом встановлено, що ним дійсно передбачено підстави для опрацювання проєкту наказу відповідного начальника (командира) для виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 1 міль. грн, однак такий перелік документів стосується їх подання не самим військовослужбовцем або особою, звільненою з військової служби, а від керівника структурного підрозділу, начальника (командира) підрозділу органу тощо.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не розглянув заяву позивача від 14.04.2026 №Я-74 по суті, а лише протиправно повідомив його листом від 21.04.2026 №03.2/2236-26-Вих про те, що для прийняття рішення про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, позивачу необхідно надати пакет документів відповідно до п. 3 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29.02.2026 №26 «Про організацію виплати одноразової грошової допомоги», оскільки така підстава не може слугувати відмовою у виплаті відповідної одноразової грошової допомоги.
Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Таким чином, суд, керуючись частиною другою статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 14.04.2026 №Я-74 про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти відповідне рішення по суті з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
Посилання відповідача у відзиві на те, що позивач не має права на виплату одноразової грошової допомоги через те, що він станом на 24 лютого 2022 року вже перебував на військовій службі (з 09.11.2020 проходить військову службу) – не приймається судом до уваги, оскільки така обставина не була підставою для відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги, що викладені у листі від 21.04.2026 №03.2/2236-26-Вих.
Стосовно клопотання відповідача про залишення позову без розгляду через ніби то пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 233 КЗпП України (у чинній редакції станом на дату розгляду справи) працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). Домашній працівник має право звернутися до суду із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення в місячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Для звернення роботодавця до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Встановлений частиною третьою цієї статті строк застосовується і при зверненні до суду вищого у порядку підлеглості органу.
Судом встановлено, що позивач лише у квітні 2026 року звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у розмірі 1 міль. грн, однак листом відповідача від 21.04.2026 №03.2/2236-26-Вих йому відмовлено у такій виплаті, тому тримісячний строк згідно ст. 233 КЗпП України позивачем не пропущений.
Таким чином, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
Позову задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо розгляду зави ОСОБА_1 від 14.04.2026 №Я-74 про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі п.4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.04.2026 №Я-74 про виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень на підставі п.4 Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» та прийняти відповідне рішення по суті з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
У задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ