Справа № 158/2306/26
Провадження № 2/0158/1071/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 липня 2026 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді - Корецької В.В.,
при секретарі - Процик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивує тим, що 04.02.2025 між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТзОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання фінансового кредиту №07837-02/2025, відповідно до умов якого, відповідачу по справі ОСОБА_1 надано кредит у сумі 4000,00 грн, строком на 120 днів та процентною ставкою, що становить 0,98% в день та застосовується у межах строку кредитування. Крім того, згідно п. 1.4 вказаного кредитного договору, клієнт сплачує комісію за надання кредиту в сумі 400,00 грн, що складає 10% від суми кредиту), які відповідач зобов`язувалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта - НОМЕР_3. Підписуючи даний кредитний договір сторони погодились, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом та комісія за видачу кредиту здійснюється з графіком платежів, який є невід`ємною частиною даного договору.
ТзОВ «Стар Файненс Груп» умови вищевказаного кредитного договору виконало в повному об`ємі, надавши відповідачу по справі ОСОБА_1 в користування грошові кошти, в порядку передбаченому умовами договору.
19.06.2025 між первісним кредитором ТзОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем по справі ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу (відступлення права вимоги) №19062025 відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача по справі ОСОБА_1 за вищевказаним договором №07837-02/2025.
Відповідач по справі ОСОБА_1 належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, внаслідок чого станом на час звернення до суду з даним цивільним позовом утворилась заборгованість в сумі 16720 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4320 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 8000 грн 00 коп. - заборгованість за штрафом та 400 грн 00 коп. - комісія за надання кредиту, яка станом на час звернення до суду з даним позовом не погашена, в зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача на користь ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» вищевказану суму заборгованості, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2662 грн 40 коп. та 8000 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі.
25 червня 2026, представник відповідача по справі ОСОБА_1 - адвокат Радюк З.О. подала до суду відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги визнає частково, не заперечує факту укладення кредитного договору між її довірителькою ОСОБА_1 та ТзОВ «Стар Файненс Груп» та отримання кредитних коштів відповідачем, а також суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, при цьому вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача по справі ОСОБА_1 штрафних санкцій за користування кредитом до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України на період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, такі нарахування підлягають списанню кредитодавцем та не можуть включатися до розрахунку заборгованості. Також вказує, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн, яку останній просить стягнути з відповідача, є завищеною та не співмірною зі складністю даної цивільної справи, а тому просить суд зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.
23 липня 2026, представник позивача по справі подав до суду відповідь на відзив у якому зазначає, що аргументи представника відповідача у відзиві на позовну заяву є безпідставними та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за невиконання договірних зобов`язань. Також вказує, що після набрання чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», зокрема скасування норм щодо заборони нарахування штрафу, а також з огляду на те, що Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним актом по відношенню до Цивільного Кодексу України, списання неустойки, штрафу, пені та інших платежів, сплата яких передбачена відповідним договором, не є вірним. Просить позов задовольнити в повному об`ємі.
Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву, просить розгляд даної цивільної справи проводити у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, її представник - адвокат Радюк З.О. подала до суду заяву про розгляд даної цивільної справи у відсутності сторони відповідача. Позов визнають частково з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що 04.02.2025 між відповідачем по справі ОСОБА_1 та ТзОВ «Стар Файненс Груп» було укладено договір про надання фінансового кредиту №07837-02/2025, відповідно до умов якого, відповідачу по справі ОСОБА_1 надано кредит у сумі 4000,00 грн, строком на 120 днів та процентною ставкою, що становить 0,98% в день та застосовується у межах строку кредитування. Крім того, згідно п. 1.4 вказаного кредитного договору, клієнт сплачує комісію за надання кредиту в сумі 400,00 грн, що складає 10% від суми кредиту), які відповідач зобов`язувалась повернути та сплатити відсотки за користування кредитом. Кредит надається клієнту у безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта - НОМЕР_3. Підписуючи даний кредитний договір сторони погодились, що повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом та комісія за видачу кредиту здійснюється з графіком платежів, який є невід`ємною частиною даного договору.
За правилами частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою, другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір №07837-02/2025 від 04.02.2025, підписаний відповідачем по справі ОСОБА_1 за допомогою одноразового ідентифікатору, надісланого останній за її особистим номером телефону НОМЕР_1 . Своїм електронним підписом (ідентифікатором) на договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії, розуміє та зобов`язується їх виконувати. Факт укладення вказаного кредитного договору та отримання кредитних коштів, правомірність нарахування відсотків, а також комісії за надання кредиту - не заперечується відповідачем по справі ОСОБА_1 .
Крім того, відповідно до положень ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За вимогами ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
19.06.2025 між первісним кредитором ТзОВ «Стар Файненс Груп» та позивачем по справі ТзОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу (відступлення права вимоги) №19062025 відповідно до умов якого позивач отримав право вимоги до відповідача по справі ОСОБА_1 за вищевказаним договором №07837-02/2025.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України).
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 11 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування»).
Тобто, споживчим є будь-який кредит наданий споживачу для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (частина п`ята статті 12 Закону України «Про споживче кредитування»).
Позивачем заявлено до стягнення комісію у розмірі 400 грн 00 коп. не як штрафна санкція, а як складова кредитного договору.
Відповідно до заявки кредитного договору зазначено: «Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено Кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До Комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які Кредитодавець зобов`язаний надавати Позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит ».
З розрахунку заборгованості за вищевказаним кредитним договором та виписки за кредитним договором вбачається, що заборгованість відповідача по справі ОСОБА_1 перед позивачем складає 16720 грн 00 коп., з яких: 4000 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4320 грн 00 коп. - заборгованість за відсотками, 8000 грн 00 коп. - заборгованість за штрафом та 400 грн 00 коп. - комісія за надання кредиту.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що відповідач ОСОБА_1 в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України не виконала взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», до якого перейшло право вимоги на підставі договору відступлення права вимоги, дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача в користь позивача заборгованості за кредитним договором №07837-02/2025 від 04.02.2025, в розмірі 8720 грн 00 коп., яка складається з із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4000,00 грн, заборгованості по процентах у розмірі 4320,00 грн. та комісії за надання кредиту в розмірі 400,00 грн.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за штрафом у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.
У даній справі підлягають застосуванню норми Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який станом на час розгляду справи є чинним та не припинений.
Таким чином, у спірних правовідносинах нарахування будь-яких штрафних санкцій, у період дії воєнного стану є неправомірним, а тому заявлена позивачем сума заборгованості за штрафом в розмірі 8000,00 грн підлягає коригуванню шляхом виключення таких нарахувань, а тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 у справі № 372/1010/16-ц.
В даному випадку, заявлений позивачем розмір витрат з надання професійної правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн. підтверджується: договором про надання правової (правничої) допомоги, копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю, актом наданих послуг, детальним описом робіт.
Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відтак, враховуючи фактичний обсяг наданої правничої допомоги, з врахуванням вимог розумності і справедливості, заяви представника відповідача по справі про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до висновку про часткове задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., які слід стягнути з відповідача на користь позивача.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (2662,40 грн).
Позовна заява з доданими до неї матеріалами позивачем подано через систему «Електронний суд» та сплачено судовий збір в сумі 2662,40 грн. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, тому із відповідача на користь позивача стягується судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог на суму - 1388,52 грн (8720,00 грн. / 16720,00 грн. х 2662,40 грн).
Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 89, 95, 137, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 6, 15, 16, 205, 207, 513, 514, 517, 526, 626, 628, 638-639, 1048, 1054 ЦК України, суд-
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за Кредитним договором №07837-02/2025 від 04.02.2025, в розмірі 8720 (вісім тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 1388 (одна тисяча триста вісімдесят вісім) грн 52 коп. та 3000 (три тисячі) грн 00 коп. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус; код ЄДРПОУ 35234236);
представник позивача - Усенко Михайло Ігорович, юридична адреса: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус;
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
представник відповідача - адвокат Радюк Зоя Олександрівна, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ВЛ №1435 від 07.07.2023р., юридична адреса: м. Ківерці, вул. Соборності, 6а, Луцького району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька