Справа № 569/8004/26

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
10 квітня 2026 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Діонісьєва Н.М. за участі захисника Домецького О.І., розглянувшиматеріали справи, які надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Рівному про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, серії ЕПР1 №622410 від 23 березня 2026 року о 17 год. 56 хв. в м. Рівне по вул. Стельмаха (Курчатова), 32 и ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Під час розгляду справи представник ОСОБА_1 – адвокат Домецький О.І. заперечив його вину у вчиненні даного правопорушення та просив провадження у справі закрити з підстав викладених у письмових поясненнях. Додатково суду пояснив, що ОСОБА_1 пройшов огляд, оскільки наркотичних речовин не вживав. За результатами досліджень, проведеним у медичній установі встановлено те, що гр. ОСОБА_1 будь-яких наркотичних речовин у нього не виявлено, що підтверджує факт його невинуватості у вчиненні адміністративному правопорушенні.
Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, оглянувши копію відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд дійшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю з наступних підстав.
В протоколі про адміністративне правопорушення від 23 березня 2026 року зазначено, 23 березня о 17 год. 56 хв. в м. Рівне по вул. Стельмаха (Курчатова), 32и ОСОБА_1 керував транспортним засобом, марки BMW X5 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду в медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.  
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно дост.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права, а отже правовідносини, які охоплюються сферою дії Конвенції, мають врегульовуватися з урахуванням не лише національного законодавства, але й Конвенції та практики ЄСПЛ.
Враховуючи практику ЄСПЛ, яка висловлена у рішеннях « Надточій проти України», «Остюрн проти ФРН», «Енгель та інші проти Нідерландів», « Равнсборг проти Швеції», «Путц проти Австрії», гарантії прав людини, передбачені Конвенцією, щодо кримінального провадження, розповсюджуються у тому числі і на інше публічне переслідування особи, якщо таке переслідування можливо визначити карно-кримінально правовим та національним правом: колом адресатів та правовими наслідками для адресатів. Тобто гарантії передбачені ст. 4 Протоколу №7, стосуються не лише кримінального провадження у розумінні законодавства України, а й будь-якого публічного переслідування, яке здійснюється Державою.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.
Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутністю будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. (Правовий висновок Конституційного Суду України у своєму рішенні у справі №23-рп/2010 від 22 грудня 2010 року).
При оцінці доказів у провадженні у справах про адміністративні правопорушення, уповноважені особи повинні з`ясувати, чи припустиме використання отриманих відомостей як доказів у цій справі, чи стосуються отримані фактичні дані до конкретної справи, чи вирогідний цей доказ і як він взаємопов`язаний з іншими доказами у справі, чи є достатньою вся сукупність отриманих фактичних даних для того, щоб прийняти законне, об`єктивне й обґрунтоване рішення з адміністративної справи.
Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про а дміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час огляду в судовому засіданні копії відеозапису подій складання протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , що під час спілкування з поліцейськими, водій поводив себе адекватно, чітко відповідав на їх запитання, висловлював свої заперечення, його поведінка цілком відповідала обстановці. Окрім цього, суд звертає увагу на те , що відео надане працівниками поліції до матеріалів справи є неповним. 
Окрім цього, з долучених в судовому засіданні результатів лабораторних дослідження біологічних зразків ОСОБА_1 , що був проведений 23 березня 2026 року вбачається відсутність будь-яких наркотичних речовин.
Виходячи з вимог ст. 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
З огляду на викладене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1  відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому відповідно провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 38, 130, 247,251,252, 256, 283,284 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду     Н.М.Діонісьєва