КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2026 року м. Київ справа №320/48389/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 07.06.2023 № 9727/0709 щодо нарахування грошового зобов`язання у розмірі 358 184,72 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення контролюючого органу є протиправним та має бути скасованим, оскільки товариством було отримано відповідні Сертифікати ТПП від 03.09.2018 № 5100-23-3056 та № 5100-23-3058 щодо обов`язку своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17, які протиправно не було взято до уваги відповідачем. 
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній наполягав на правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки Закон України «Про валюту і валютні операції» є спеціальним законом, який визначає правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ та встановлює відповідальність за порушення ними валютного законодавства, враховуючі, що актом перевірки встановлено порушення приписів цього Закону вважає податкове повідомлення-рішення правомірним.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, суд виходить з наступного.
Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» (код ЄДРПОУ: 36302280, місцезнаходження: Україна, 08162, Київська область, Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, б.1) зареєстровано в якості юридичної особи з 14.01.2009 з основним видом економічної діяльності, згідно КВЕД: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами, інші види: 77.33 Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів, 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у., 85.59 Інші види освіти, н.в.і.у., 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткованням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, 46.49 Оптова торгівля іншими товарами господарського призначення, 33.14 Ремонт і технічне обслуговування електричного устатковання, 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням, що підтверджується відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку в Головному управління ДПС у Київській області (Фастівська ДПІ).
03.09.2018 між позивачем (покупцем) та нерезидентом «ZHEJIANG YONGHE REFRIGERANT СО.» (Китай) (продавцем) було укладено Контракт № 17, згідно з предметом якого продавець продає, а покупець купує холодильні агенти (хладонн, фреони) та іншу продукцію, що далі іменується товар (п. 1 Контракту).
У відповідності до п. 2 Контракту валютою цього контракту та валютою платежу є долар США, (згідно дод. угоди від 22.11.2019 валюта контракту Євро). Загальна вартість товару, поставленого згідно з цим Контрактом є 10 000 000,00 долларів США, при цьому, продавець залишає за собою право змінювати ціну на товар, який не пройшов митне оформлення, повідомивши про це покупця в письмовій формі; право власності на товар переходить до покупця від продавця після митного оформлення. 
Термін та умови поставки закріплені у п. 3 Контракту, відповідно якого продавець поставляє товар згідно Інвойсу протягом 6-8 тижнів від моменту подачі замовлення, але не пізніше 180 днів від моменту передплати покупцем.
Умови платежу передбачені у п. 6 Контракту, згідно з яким умови зазначаються в Інвойсах до цього Контракту.
13.01.2022 ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» отримало ліцензію на імпорт № 00613320000029, дійсну до 31.12.2022 включно.
23.02.2023 ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» отримало ліцензію на імпорт № 00613320000109, дійсну до 31.12.2023 включно.
22.12.2021 ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» здійснило передплату за поставку йому холодильних агентів на суму 19 720 євро із місцем призначення: м. Одеса, однак, як вказує останній у позовній заяві, у зв`язку з початком повномасштабної збройної агресії, відвантажити товар у м. Одеса не було можливим. 
Пізніше товариству було відвантажено товар контрагентом в країні Естонія.
Згідно з копією електронної декларації 23UA100230004662U8 товариством, 06.03.2023, було здійснено митне оформлення товару та фактично отримано товар в м. Одеса.
Водночас, ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ», з огляду на виникнення форс-мажорних обставин було отримано Сертифікат № 5100-23-3056 щодо обов`язку своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежів від 22.12.2021 у термін до 22.12.2022 та Сертифікат № 5100-23-3058 щодо обов`язку своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежів від 25.01.2023 у термін до 22.12.2022, що підтверджується копією цих Сертифікатів, виданих Одеською регіональноюТПП від 30.06.2023 № 2003-14/253, № 2003-14/252. 
Головним управлінням ДПС у Київській області відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78, ст. 82, п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-Vl із змінами та доповненнями, внесеними Законом України від 12 травня 2022 року №2260-1Х «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», на підставі наказу Головного управління ДПС у Київській області від 14.04.2023 року №646-п та у зв`язку з повідомленням Державної податкової служби України від 02.01.2023 року №29/7/99-00-07-07-02-07 щодо інформації наданої НБУ уповноваженими банками про порушення законодавчо встановлених строків розрахунків з зовнішньоекономічним контрактом, проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» (податковий номер 36302280) з питань дотримання вимог валютного законодавства при розрахунках за зовнішньоекономічним контрактом від 03.09,2018 № 17 з компанією нерезидентом "ZHEJIANG YONGHE REFRIGERANT СО," (Китай), за період з 03.09.2018 року по 24.04.2023 року відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, наведеного у додатку 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною.
Перевірку було проведено з відома та у присутності головного бухгалтера ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» Наталії САМОЙЛЕНКО, яку було ознайомлено з копією Наказу Головного управління ДПС у Київській області від 14.04.2023 № 646-п та з направленням на право проведення перевірки під підпис 18.04.2023, про що вказано у вступній частини Акту, та не заперечується позивачем.
За результатом здійснення перевірки було складено Акт № 8164/10-36-07-09/36302280 від 28.04.2023 року (далі – Акт перевірки, Акт).
Відповідно до висновків Акту контролюючим органом встановленно порушення ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» ч. 3 статті 13 Закону України № 2473-VІІІ «Про валюту і валютні операції», а саме порушено граничні терміни проведення розрахунків по зовнішньоекономічному контракту від 03.09.2018 № 17, який укладено з нерезидентом ZHEJIANG YONGHE REFRIGERANT СО.» (Китай).
Не погоджуючись з висновками Акту ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» 18.05.2023 надало свої заперечення до ГУ ДПС у Київській області.
На розгляд заперечень, які призначено провести 05.06.2023 року об 11:00 хв. представники товариства були запрошені повідомленням № 10950/12/10-36-07-03 від 25.05.2023.
06.07.2023 ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» направило до ГУ ДПС копії Сертифікатів ТПП від 30.09.2023 № 5100-23-3056 щодо обов`язку своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежів від 22.12.2021 у термін до 22.12.2022 та № 5100-23-3058 щодо обов`язку своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежів від 25.01.2023 у термін до 22.12.2022, із проханням врахувати їх вирішуючи питання щодо наявності/відсутності підстав для притягнення позивача до відповідальності.
За результатом розгляду заперечень висновки Акту перевірки залишено без змін, а заперечення без задоволення.
При цьому, як зазначено відповідачем у відзиві, останнім, дійсно, не було враховано надані позивачем Сертифікати ТПП, оскільки такі було отримано після проведення перевірки та надано контролюючому органу після розгляду заперечень. На підставі висновків означеного Акту Головним управлінням ДПС у Київській області 07.06.2023 було прийнято податкове повідомлення-рішення № 9727/0709, яким за порушення статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VIII «Про валюту і валютні операції» застосовано штрафні санкції у сумі 358184,72 грн.
Відповідно розрахунку пені до податкового повідомлення-рішення сума пені розрахована наступним чином: термін прострочення: 22.12.2022-06.03.2023, сума заборгованості: 19 720,00, валюта: 978, кількість днів: 75, ставка пені: 0,30%, курс НБУ: 38,8706, сума пені: 172 468,85 грн.; термін прострочення: 25.01.2023-24.04.2023, сума заборгованості: 17 316,00, валюта: 978, кількість днів: 90, ставка пені: 0,30%, курс НБУ: 39,7226, сума пені: 185 715,87 грн. загалом – 358184,72 грн.
ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» не погодився із цим податковим повідомленням-рішенням, оскаржено товариством в адміністративному порядку до ДПС України.
Рішенням ДПС України від 17.11.2023 №34348/6/99-00-06-01-02-06 скаргу товариства було повернуто Скаржнику без розгляду, у зв`язку із пропуском строку оскарження ППР.
Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Подактового кодексу України (далі - ПК України).
Згідно змісту ст. 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Згідно з п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право, зокрема проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Підпунктом 19-1.1.4 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України встановлено, що на контролюючі органи покладено функцію зі здійснення контролю за встановленими законом строками проведення розрахунків в іноземній валюті.
Відповідно до змісту п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
За нормами п. п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про валюту і валютні операції» № 2473, Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженим постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 та Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 7.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» НБУ має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів та встановлювати мінімальні граничні суми операцій з експорту та імпорту товарів, на які поширюються встановлені відповідно до Закону граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
Згідно з нормами ч. 3 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі встановлення НБУ граничного строку розрахунків за операціями резидентів з імпорту товарів їх поставка має здійснюватися у строки, зазначені в договорах, але не пізніше, встановленого НБУ граничного строку розрахунків з дня здійснення авансового платежу (попередньої оплати).
Згідно п. 21 Розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ № 5, граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
За ч. 5 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Згідно з ч. 8 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Органами валютного нагляду відповідно до цього Закону, є НБУ та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами з валютного законодавства.
За змістом ч. 2 та 7 ст. 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» валютний нагляд здійснюється агентами валютного нагляду з метою встановлення відповідності здійснюваних валютних операцій валютному законодавству з урахуванням ризик-орієнтованого підходу. Банки як уповноважені установи - агенти валютного нагляду під час проведення ними валютних операцій здійснюють безпосередній нагляд за виконанням вимог валютного законодавства резидентами (крім інших уповноважених установ) та нерезидентами, що здійснюють валютні операції через ці уповноважені установи.
Відповідно до ч. 11 ст. 11 Закону України «Про валюту та валютні операції» у разі виявлення агентом валютного нагляду порушення суб`єктом валютної операції валютного законодавства агент валютного нагляду запобігає проведенню такої валютної операції та інформує про таку валютну операцію орган валютного нагляду у порядку, встановленому НБУ.
Банк надає НБУ інформацію про виявлені факти ненадходження, в установлені НБУ граничні строки розрахунків валютних цінностей (п. п. 1 п. 25 Інструкції № 7).
Згідно з ч. 4 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» за окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені НБУ, можуть бути продовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі, якщо виконання договору, передбаченого частинами другою або третьою цієї статті, зупиняється у зв`язку з виникненням форс мажорних обставин, перебіг строку розрахунків, установленого згідно з частиною першою цієї статті, та нарахування пені відповідно до частини п`ятої цієї статті зупиняється на весь період дії форс-мажорних обставин та поновлюється з дня, наступного за днем закінчення дії таких обставин.
Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» зі змінами та доповненнями, підтвердженням виникнення та закінчення дії форс-мажорних обставин, є відповідна довідка уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту).
Відповідно до норм ч. 2 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини та видають сертифікат про такі обставини.
За положеннями абз. 1 ч. 7 ст. 13 Закону України «Про валюту і валютні операції» у разі прийняття до розгляду судом, міжнародним комерційним арбітражем позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, що виникла внаслідок недотримання нерезидентом строку, передбаченого зовніщньоекономічним договором (контрактом), або прийняття до провадження уповноваженим органом відповідної країни документа про стягнення такої заборгованості з боржника-нерезидента на користь резидента в позасудовому (досудовому) примусовому порядку строк, встановлений відповідно до цієї статті, зупиняється з дня прийняття до розгляду такої заяви (прийняття до провадження відповідного документа) і пеня за порущення строку в цей період не нараховується.
Суд наголошує на тому, що ключовою ознакою форс-мажору, є причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажорними обставинами та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Форс-мажор - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання.
При цьому, суд акцентує увагу на тому, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні скаржник, який посилається на них, як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинен довести їх наявність не тільки самих по собі, але й те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
У разі здійснення підприємницької діяльності, суб`єкт господарювання має усвідомлювати, що господарська діяльність здійснюється ним на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків у результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення.
Суд зауважує, що форс-мажор звільняє лише від відповідальності за порушення зобов`язання, що сталося внаслідок такого форс-мажору, але не звільняє від виконання відповідного зобов`язання і не є підставою для припинення зобов`язань, проте і звільнення від відповідальності може мати місце лише у випадку, коли невиконання зобов`язання є наслідком дії форс-мажорних обставин, що має бути доведено у встановленому чинним законодавством порядку та підтверджено належними документами.
Наявність складу валютного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 13 Закону № 2473-VІІІ, законодавець пов`язує, в першу чергу, з фактом вчинення резидентом дій або допущення бездіяльності, що зумовили недотримання граничних строків поставки за імпортними операціями.
При цьому, значення має не лише сам факт допущення вчинення відповідних дій чи допущення бездіяльності, а й також можливість резидента вплинути на перебіг таких строків.
Валютне правопорушення фактично є правовою підставою юридичної відповідальності, а відтак, як і будь-яке інше правопорушення, характеризується сукупністю об`єктивних і суб`єктивних ознак, що утворюють його склад.
Об`єктивна сторона становить собою сукупність зовнішніх ознак, що характеризують дане правопорушення, таких як: протиправне діяння (дія чи бездіяльність) суб`єкта права, його шкідливі наслідки, причинно-наслідковий зв`язок між діянням і його результатом.
У свою чергу, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Нормами ст. 109 ПК України, чітко визначено випадки, коли необхідною умовою є встановлення вини. Відтак, спірні обставини у даній адміністративній справі не входить до вказаного переліку.
Тобто, відповідальність за податкове правопорушення має бути передбачена саме Податковим Кодексом, проте за порушення вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 109.2 ст. 109 ПК України), відповідальність передбачена Законом України «Про валюту і валютні операції».
Судом досліджено, що за висновками акта перевірки, позивачу було нараховано пеню за порушення термінів розрахунків з нерезидентом «ZHEJIANG YONGHE REFRIGERANT СО.» (Китай) наступним чином: термін прострочення: 22.12.2022-06.03.2023, сума заборгованості: 19720,00, валюта: 978, кількість днів: 75, ставка пені: 0,30%, курс НБУ: 38,8706, сума пені: 172468,85 грн.; термін прострочення: 25.01.2023-24.04.2023, сума заборгованості: 17316,00, валюта: 978, кількість днів: 90, ставка пені: 0,30%, курс НБУ: 39,7226, сума пені: 185715,87 грн. загалом – 358184,72 грн.
Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 07.06.2023 № 9727/0709 щодо порушення статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», яким в загальному розмірі визначено грошове зобов`язання в сумі 358 184,72 грн, яке прийнято на підставі акта перевірки від 28.04.2023 № 8164/10-36-07-09/36302280.
У свою чергу позивачем отримано Сертифікат № 5100-23-3056 про форс-мажорні обставини, виданий Одеською регіональною ТПП 30.06.2023, яким ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» засвідчено форс-мажорні обставини у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та військової агресії російської федерації проти України, з огляду на встановлення 3 (вищого) рівня охорони у морських та річкових портах, в частині обов`язку щодо своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежів від 22.12.2021 у термін до 22.12.2022 за п. 3 ст. 13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» № 2473 від 21.06.2018, Постанови Правління НБУ Про затвердження Положення «Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» № 5 від 02.01.2019 перед ГУ ДПС у Київській області, а також Сертифікат № 5100-23-3058 про форс-мажорні обставини, виданий Одеською регіональною ТПП 30.06.2023, яким ТОВ «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» засвідчено форс-мажорні обставини у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні та військової агресії російської федерації проти України, з огляду на встановлення 3 (вищого) рівня охорони у морських та річкових портах, в частині обов`язку щодо своєчасного завершення імпортної операції за контрактом № 17 від 03.09.2018, після здійснення платежу від 25.01.2021 у термін до 25.01.2023 за п. 3 ст. 13 ЗУ «Про валюту і валютні операції» № 2473 від 21.06.2018, Постанови Правління НБУ Про затвердження Положення «Про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» № 5 від 02.01.2019 перед ГУ ДПС у Київській області. 
Як закріплено у статті 14-1 України «Про торгово-промислові палати в Україні» №671/97-ВР, Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
За нормами пунктів 6.1 та 6.2 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого Рішення президії ТПП України 15.07.2014 № 40(3), підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 3.1 Регламенту, визначених як непереборний вплив на виконання відповідного зобов`язання таким чином, що унеможливлює його виконання у термін, що настав (наявність причинно-наслідкового зв`язку між обставиною та неможливістю виконання зобов`язання в термін, передбачений відповідно законодавством, відомчими нормативними актами, договором, контрактом, угодою, типовим договором тощо).
Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, а також по податкових та інших зобов`язаннях/обов`язках, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.
За визначенням у пункті 3.3 Регламенту сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) (далі - сертифікат) - документ встановленої ТПП України форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.
Згідно із пунктом 6.10 Регламенту, якщо уповноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
У відповідності до пункту 6.11 Регламенту за результатами розгляду документів ТПП України/регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).
У разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.
У той же час, факт наявності форс-мажорних обставин підтверджується відповідною довідкою уповноваженої організації (органу) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту). В Україні засвідчують форс-мажорні обставини та видають сертифікат про такі обставини саме Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати.
Так, форс-мажорні обставини засвідчуються за заявою зацікавленої особи по кожному окремому договору, контракту, угоді тощо, наслідком чого є видача відповідного сертифіката.
У постанові Верховного Суду від 15.09.2024 у справі №580/4079/23 зазначено, що для правильного розуміння відмінностей між листом Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 та відповідним сертифікатом торгово-промислової палати варто зазначити, що оскільки частиною першою статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю; то лист Торгово-промислової палати України має лише інформаційний характер та не є сертифікатом у розумінні наведеного положення закону; лист також не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта, для якого настали певні форс-мажорні обставини.
У цій же постанові наголошено, що Закон № 2473-VIII вимагає для підтвердження факту настання форс-мажорних обставин саме сертифікат (довідку), в якому буде зазначено не тільки про наявність самих по собі обставин непереборної сили, але і те, що такі обставини є форс-мажорними саме для конкретного випадку (договору, зобов`язання, операції). Подання такого сертифікату є обов`язковою умовою для зупинення перебігу граничних строків розрахунків.
Як наслідок, Верховний Суд констатував, що у разі зупинення виконання господарської операції, яке зумовлене виникненням форс-мажорних обставин, зупиняється як перебіг строку розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, так і нарахування пені на весь період дії форс-мажорних обставин.
У постанові Верховного Суду від 13.07.2023 у справі №560/9742/22 вказано, що сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), який видано Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, або уповноваженою організацією (органом) країни розташування сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або третьої країни відповідно до умов цього договору (контракту) є підставою для подовження законодавчо встановлених термінів (строків) розрахунків на період дії форс-мажорних обставин та підставою для не нарахування пені на період дії форс-мажорних обставин.
Під час розгляду справи судом встановлено, що затримка розрахунків відбулась у прямому взаємозв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, враховуючи, що відвантаження товару мала відбутись в порту м. Одеси та з огляду встановлення вищого рівня охорони портів не відбулась.
При цьому, ключовим питанням у цій справі є можливість урахування під час судового розгляду сертифікатів про форс-мажорні обставини, які не були подані під час проведення перевірки.
Як стверджує податковий орган, подання до суду сертифікатів, виданих після завершення перевірок не може мати своїм наслідком висновок про протиправність та необґрунтованість спірних індивідуальних актів, якщо такі сертифікати не були пред`явлені під час перевірки.
Зазначаючи про таке, контролюючий орган покликається на пункт 44.6 статті 44 ПК України, відповідно до якого у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Вирішуючи спірне питання, суд звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 11.09.2024 у справі № 520/21174/23 сформував висновок щодо правозастосування норм пункту 44.6 статті 44 ПК України у валютних правовідносинах.
У зазначеній постанові Верховний Суд зауважив, що відповідач (як і у справі, що наразі розглядається) покликається у касаційній скарзі на те, що відповідні сертифікати не подавались до перевірки, а тому не можуть бути враховані судами при вирішенні спору.
У контексті цього, як передбачає пункт 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
У постанові від 04.07.2024 у справі № 380/8597/23 Верховний Суд указав, що у зазначених положеннях закону мова йде саме про документи, які підтверджують показники податкової звітності, а не всі документи.
Отже, позиція відповідача у цьому випадку є помилковою, оскільки сертифікати торгово-промислової палати не належать до первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності, та безпосередньо не пов`язані із визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, а тому положення пункту 44.6 статті 44 ПК України у спірних правовідносинах не застосовуються.
Ураховуючи висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 11.09.2024 у справі № 520/21174/23, колегія суддів дійшла висновку, що у розглядуваному випадку та обставина, що сертифікати про форс-мажорні обставини не були надані до перевірки, не змінюють того факту, що порушення граничних строків розрахунків за операціями відбулося внаслідок настання обставин непереборної сили, які об`єктивно існували та які в подальшому були підтверджені зазначеними сертифікатами.
Як вже було зазначено вище, судом встановлено, що затримка розрахунків відбулась у прямому взаємозв`язку із повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України, враховуючи, що відвантаження товару мало відбутись в порту м. Одеси та з огляду встановлення вищого рівня охорони портів не відбулась.
При цьому, судом встановлено, що товариством отримано спірні Сертифікати до прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, про що невідкладно було повідомлено контролюючий орган із проханням врахувати такі Сертифікати, проте контролюючим органом такі було відхилено покликаючись на положення ст.44 ПК України.
Вирішуючи подібне питання у подібних правовідносинах Верховний Суд у своїй Постанові від 18.12.2025 у справі № 420/31911/23 вкотре підтримав вже сформовану практику стосовного того, що положення пункту 44.6 статті 44 ПК України стосуються виключно первинних документів, які підтверджують показники податкової звітності платника податків, та не підлягають застосуванню у валютних правовідносинах.
За таких умов у спірному випадку норма пункту 44.6 статті 44 ПК України не може бути підставою для відхилення доводів позивача та поданих ним доказів, оскільки саме по собі неподання документів під час проведення перевірки вимог валютного законодавства не звільняє суд від обов`язку надати оцінку доказам, поданим сторонами під час судового розгляду.
При цьому, обов`язковою умовою визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів рішенням суб`єкта владних повноважень.
З огляду на встановлені обставини у сукупності, враховуючи наявність Сертифікатів ТПП та беручи до уваги висновки Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку про невмотивованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.
Решта доводів та посилань сторін у справі висновків суду не спростовують.
Судом враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та .доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що за подання адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5372,78 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0.3372278495.1 від 20.12.2023, оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у розмірі 5372,78 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 07.06.2023 № 9727/0709 щодо нарахування грошового зобов`язання у розмірі 358 184,72 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ: 44096797, адреса: 03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІВЕРСАЛ ЕКСПОРТ» (код ЄДРПОУ: 36302280, місцезнаходження: Україна, 08162, Київська область, Києво-Святошинський р-н., смт. Чабани, вул. Машинобудівників, б.1) понесені останнім судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 5372 (п`ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 78 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 6 липня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.