1	Справа № 335/2601/26  2/335/1952/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради про поновлення на роботі, внесення змін до трудової книжки, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

13.03.2026 року до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР.
Ухвалою судді від 18.03.2026 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України. На виконання вимог ухвали позивачу необхідно було надати суду оновлену позовну заяву яка відповідає вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України та надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону або клопотання позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору.
08.04.2026 року позивачем ОСОБА_1 подано оновлену позовну заяву до Комунального некомерційного підприємства « Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради про поновлення на роботі, внесення змін до трудової книжки, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди. 
Ухвалою судді від 18.03.2026 року оновлену позовну заяву, оскільки вона не вона не відповідала вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України. 
29.04.2026 року недоліки позовної заяви позивачем усунено.
Ухвалою судді від 07.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, запропоновано відповідачу протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. 
В оновленій позовній заяві позивач просить:
- Поновити його на посаді доглядача добудови в КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР;
- Зобов`язати КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР внести зміни до трудової книжки, шляхом виключення запису про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України та внести запис про поновлення на посаді;
- Стягнути з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до фактичного поновлення на роботі у розмірі 41538,52 грн;
- Стягнути з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР судові витрати;
- Стягнути з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР судові витрати на правничу допомогу, які будуть підтверджені документально;
- Стягнути з КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає наступне. 
Він працював на КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР на посаді доглядач добудови, про що свідчить запис у трудовій книжці. З 01.01.2026 р. на підприємстві відбулося скорочення чисельності штату у зв`язку зі зміню структури підприємства. Будучі на лікарняному з 28.11.2025 р. він вийшов на роботу 11.12.2025 р. і в цей же день йому було вручено попередження №01-14/3580 від 11.12.2025 р. про заплановане вивільнення за скороченням штату, яке відбудеться з 01.01.2026 р., тобто через 20 днів з дня вручення. Зміст попередження ніс інформацію про те, що у зв`язку зі зміною структури КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, на підставі наказу №417 від 28.11.2025 р. та внесення змін до штатного розпису згідно наказу від 28.11.2025 р. №418 його попереджено про подальше звільнення з посади доглядач будови Господарсько-обслуговуючого підрозділу на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, яке відбудеться 01.01.2026 з виплатою вихідної допомоги у розмірі середньомісячного заробітку. Одночасно йому було повідомлено про те, що наразі на підприємстві наявні інші вакантні посади, які були запропоновані для подальшого працевлаштування. Також в попередженні було зазначено, що у разі прийняття пропозиції про переведення не пізніше 29.12.2025 р. необхідно подати заяву до відділу кадрів. У разі відмови у той самий термін прийняти рішення працівників відділу кадрів і зробити відповідну відмітку на другому примірнику повідомлення. Оскільки запропоновані у попередженні посади його не зацікавили, оскільки за дипломом він має іншу спеціальність, і не може виконувати запропоновану роботу, він відмовився від подальшого працевлаштування. Наказом по підприємству від 29.12.2025 р. №2608 к/тр його було звільнено з займаної посади. В п.1 цього наказу зазначено, що його доглядача будови господарського обслуговуючого підрозділу 31.12.2025 р. звільнено з а скороченням штату на підставі ч.1 ст.40 КЗпП України. Бухгалтерії провести повний розрахунок – виплати йому заробітну плату за відпрацьований час та компенсацію за 26 календарних днів невикористаної щорічної відпуски за розрахунковий рік 05.09.2022 р.- 31.12.2023 р., 27 к.д. за розрахунковий рік 01.01.2024 р. – 04.09.2025 р., 10 календарних днів за розрахунковий період 05.09.2025 р. – 31.12.2025 р. Заява про звільнення була ним власноруч написана. 
Позивач вважає, що процедура звільнення скорочення чисельності штату у зв`язку зі зміною структури підприємства була здійснена з порушенням вимог чинного законодавства України.
Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався. Суду надано заяву про визнання позову, відповідно до якої представник відповідача просить визнати заявлені позивачем вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову. 
В судовому засіданні позивач позов підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав викладених у позові.
В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час дату та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов визнає. 
Заслухавши доводи позивача, дослідивши позовну заяву та заяву з процесуальних питань, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у пункті 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.
Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову та визнання позову відповідачем, з нього підлягає стягненню судовий збір в загальному розмірі 4 659 гривень 20 копійок.
Керуючись статтями 3-5, 10-13, 76-81, 89, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради про поновлення на роботі, внесення змін до трудової книжки, стягнення середньомісячного заробітку та моральної шкоди – задовольнити повністю.
Поновити ОСОБА_1 на посаді доглядача добудови в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради.
Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради внести зміни до трудової книжки ОСОБА_1 , шляхом виключення запису про звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України та внести запис про поновлення ОСОБА_1 на посаді на посаді доглядача добудови в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до фактичного поновлення на роботі у розмірі 41 538 гривень 52 копійки.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати судовий збір в розмірі в загальному розмірі 4 659 гривень 20 копійок.
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень 00 копійок. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Суддя А.В. Воробйов