Справа № 752/8276/26
Номер провадження 2/289/1243/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2026 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді Сіренко Н.С.,
за участі секретаря судового засідання Василенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №2021907475 від 16.12.2018 в розмірі 15792,68 грн., судовий збір в розмірі 2662,40 та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн.
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 16.12.2018 між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2021907475, відповідно до умов якого відповідачу надано споживчий кредит на суму 13348,00 грн, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені Договором. Банк свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами Договору, однак останній, користуючись коштами наданими йому Банком не виконав своєчасно та у повному обсязі свої зобов'язання, не вносив платежі, передбачені умовами Договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. Станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 15792,68 грн., а саме : заборгованість за тілом кредиту – 13348,00 грн., заборгованість за відсотками – 1,99 грн., заборгованість за комісією – 2442,69 грн. 
19.06.2020 між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» був укладений договір факторингу №19/06/20, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги за кредитним договором №2021907475 від 16.12.2018. 
Ухвалою від 05.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, розгляд справи призначено на 06.07.2026 (а.с.53), проведення якого відкладено із-за неявки відповідача на 27.07.2026.
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки відповідача не заперечує щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.4).
У доктрині цивільного процесуального права вважається, що, з одного боку, заочне провадження є додатковою гарантією для позивача від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу та дотримання судами строків розгляду справи.
З іншого боку, відповідачу частиною першою статті 284 ЦПК України гарантується право на перегляд заочного рішення за його письмовою заявою за «спрощеною процедурою», тобто тим самим судом (Постанова ВС від 13.10.2025 у справі №572/3022/24).
Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом направлення повістки на адресу зареєстрованого місця проживання, однак направлена відповідачу кореспонденція повертається до суду не врученою адресату із зазначенням «адресат відсутній» (а.с.59,66), що згідно усталеної практики Верховного Суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17, Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 753/114/22) вважається належним повідомленням, таким чином, з урахуванням положень п. 4 ч. 8 статті 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про судове засідання. 
Окрім того, відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся шляхом направлення-повідомлення щодо документу «Судова повістка-повідомлення» на вказаний в позовній заяві номер його телефона (а.с.58,62), таким чином судом вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення відповідача про розгляд справи. 
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи.
З огляду на вказане суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, судом протокольно ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Урівноваженням прав відповідача є його право на перегляд заочного рішення, подачу всіх доказів, які він міг подати у судовому засіданні, а також на нову оцінку наявних у справі доказів з урахуванням його позиції.
В зв'язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та таке встановлено судом, 16.12.2018 між відповідачем  ОСОБА_1 та ПАТ «ОТП Банк» був укладений Кредитний договір № 2021907475, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит загальний розмір 13348,00 грн., з якого 12298,00 грн. на придбання товару у продавця і 350,00 грн. за сплату додаткових послуг Банку (а.с.18).
Відповідно договору строк, на який дається кредит, визначений графіком платежів (а.с.19).
Дата остаточного повернення кредиту 16.12.2020.
Процентна ставка фіксована 0,01% річних.
З усіма істотними умовами кредитування відповідач ознайомлений, що підтверджується його підписом у Анкеті-заяві на отримання кредиту (а.с.21), Паспорті споживчого кредиту від 27.08.2019. (а.с.19 зворот-20) та Кредитному договорі, в якому закріплено, зокрема строк Договору, строк кредитування, мета отримання кредиту, процента ставка за користування кредитними коштами, порядок повернення кредиту, тощо (а.с.18).
Зі специфікації до кредитного договору вбачається, що АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення щодо можливості надання відповідачу кредиту в розмірі 12998,00 грн. на придбання смартфона (а.с.21 зворот).
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується товарним чеком № 000700008049591 від 16.12.2018 на придбання смартфона та супутніх товарів у ТОВ «ДІЄСА» (а.с.22), фіскальним чеком від 16.12.2018 всього на суму 12998,00 грн. (а.с.22 зворот), на суму 19499,00 грн., меморіальними ордерами № 15735896 від 18.12.2018 на суму 12998,00 грн. (а.с.24 зворот), № 15735898 від 18.12.2018 на суму 350,00 грн. (а.с.25).
Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 2021907475 від 16.12.2018 внаслідок не виконання обов`язків за договором у відповідача виникла заборгованість в розмірі 18699,09 грн., з яких заборгованість за сумою кредиту становить 13348,00 грн., відсотки - 1,99 грн., комісія за РО – 2442,69 грн.
Отже, позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідач 16.12.2018 уклав із АТ «ОТП БАНК» кредитний договір № 2021907475, підписанням якого усвідомлено погодився з викладеними в ньому умовами, включаючи строки кредитування, розмір кредиту, процентної ставки, порядок її нарахування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що відповідає принципу свободи договору з урахуванням рівності статусу сторін такого договору.
Отже наведені обставини укладання договору виконання кредитором обов`язку із надання грошових коштів у кредит, та невиконання відповідачем позичальником обов`язку із їх повернення та сплати відсотків, є встановленими судом й відповідачем не спростовані.
19.06.2020 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено Договір факторингу № 19/06/20, згідно умов якого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ПАТ «ОТП Банк» (а.с.26 зворот-31).
Згідно з Актом приймання-передачі реєстру боржників № 1 по Договору факторингу № 19/06/20 від 19.06.2020, на виконання Договору факторингу № 19/06/20 від 19.06.2020, ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» передано від ПАТ «ОТП Банк» Права Вимоги в обсязі та на умовах, визначених Договором. (а.с.32).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників № 1 до Договору факторингу № 19/06/20 від 19.06.2020, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором № 2021907475 від 16.12.2018 на суму 15792,68 грн., яка складається із: 13348,00 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1,99 грн - заборгованість за відсотками; 2442,69 грн - заборгованість за комісією. (а.с.31 зворот).
Про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором та про наявність заборгованості ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» повідомило відповідача шляхом направлення йому відповідного повідомлення (досудової вимоги) (а.с.33).
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
У постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012 тощо).
Отже, з огляду на наведені обставини та докази у справі, вбачається, що відбулася заміна кредитодавця на підставі укладеного договору відступлення прав вимоги та реєстру боржників, а тому до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором №2021907475 від 16.12.2018, укладеним між АТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 .
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», доказів, які б спростовували установлені судом обставини на підставі доказів наданих стороною позивача, відповідачем не надано та не спростовано розмір заборгованості, заявлений позивачем.
На підставі наведеного вище, виходячи з «балансу ймовірностей» як стандарту доказування, котрий ЄСПЛ у рішенні «J.K. AND OTHERS v. SWEDEN» (заява № 59166/12) від 23.08.2016 визнає притаманним саме цивільним справам, відповідно до якого доведення факту вважається виконаним, якщо на підставі поданих доказів можна зробити висновок, що факт швидше мав місце, ніж не мав, суд доходить до висновку, що ОСОБА_1 16.12.2018 отримав кредит, однак в порушення умов договору свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, право вимоги якої первісним кредитодавцем переуступлено відповідачу ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Оскільки в добровільному порядку грошові кошти за кредитним договором відповідачем не повернуто, залишок заборгованості відповідача за тілом кредиту у розмірі 13348,00 грн. та відсотках за користування кредитними коштами у розмірі 1,99 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло право вимоги.
Щодо стягнення комісії.
Згідно з Законом України «Про споживче кредитування» від 15 листопада 2016 року № 1734-VІІІ банкам надано право отримувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості.
Однак, відповідно до умов Кредитного договору № 2021907475 від 16.12.2018, щомісячна комісія за управління кредитом 0% від суми кредиту.
Таким чином, комісія у розмірі 2442,69 грн. стягненню не підлягає.
Відповідно до ст. 137 та ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Матеріали справи містять платіжну інструкцію № 19124 від 20.03.2026 (а.с.5), що підтверджує понесення позивачем судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору у розмірі 2662,40 грн. 
Також матеріали справи містять докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу : копію договору про надання правової допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між АО «Апологет» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (а.с.35 зворот); копію Акту № 19 від 09.03.2026 наданих послуг на суму 8000,00 грн. (а.с.36) та детальний опис наданих послуг до Акту №19 (а.с.36 зворот).
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, якщо, на її думку, є недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 06.12.2019 у справі № 910/353/19, а також у постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19.
Разом з тим, відповідач не скористався правом на подання клопотання про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору та професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі:
-судовий збір - 2250,60 грн. (13349,99 /15792,68 х 2662,40);
-професійна правнича допомога – 6762,62 грн. (13349,99 /15792,68 х 8000,00).
Керуючись ст.ст. 2, 12, 81, 141, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корпус 28, 3-й поверх, ЄДРПОУ 35234236) до   ОСОБА_1  (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором №2021907475 від 16.12.2018 в розмірі 13349,99 грн., судовий збір в розмірі 2250,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6762,62 грн., а всього 22363,21 грн. (двадцять дві тисячі триста шістдесят три грн. 21 коп.).
Заочне рішення може бути переглянуте Радомишльським районним судом Житомирської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. 

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя  Наталія СІРЕНКО