Справа № 202/19152/23
Провадження № 2/202/97/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

14 вересня 2026 року Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:
головуючої судді – Бєсєди Г.В.
за участю секретаря – Гриб А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
До Індустріального районного суду м. Дніпра звернувся представник акціонерного товариства «Акцент-Банк» з позовом до ОСОБА_2  про стягнення заборгованості. 
В обґрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно до укладеного 31.08.2020 кредитного договору відповідач отримав кредит. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит згідно до умов кредитного договору. Однак, відповідач не виконав належним чином умов кредитного договору. Станом на 26.08.2023 заборгованість відповідача за даним кредитним договором складає суму в розмірі 76 785, 05 грн., яка складається з: 48 707, 87 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 28 077, 18 грн. - заборгованість за відсотками, яку просить стягнути з відповідача.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпра від 30.07.2025 здійснено заміну відповідача ОСОБА_2 на його правонаступника – ОСОБА_1 в справі за позовом акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних доказів.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов акціонерного товариства «Акцент-Банк» не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 31.08.2020 ОСОБА_2  підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
ОСОБА_2  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07.12.2022 Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3170.
На підтвердження своїх вимог до матеріалів справи позивач надав виписку з особового рахунку та розрахунок, згідно з яким вбачається, що станом на дату смерті ОСОБА_2 заборгованість складає 70 894,35 грн.
Згідно матеріалів спадкової справи № 42/2023 стосовно майна померлої ОСОБА_2 заведеної на підставі заяви ОСОБА_1 – спадкоємця за законом, спадкоємець будь-яке спадкове майно у спадщину не приймав. 
В матеріалах спадкової справи № 42/2023 відсутні відомості, що банк звертався до приватного нотаріусу з претензією кредитора до спадкоємця позичальника.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України).
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Згідно із ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.
Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
До спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Відповідно до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доказів на підтвердження того, що є будь-яке спадкове майно, яке відповідач прийняв у спадщину після смерті ОСОБА_2 позивачем не надано.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про відмову акціонерному товариству «Акцент-Банк» у задоволенні позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у позові, судовий збір на підставі ч.2 ст. 141 ЦПК України, покладається на позивача.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина четверта статті 268 ЦПК України).
Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, тобто датою ухвалення судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 04.08.2026, є дата складення повного судового рішення 14.09.2026.
Керуючись ст. ст. 12, 81, 82, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні позовних вимог акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – відмовити. 

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений 14.09.2026.

Суддя Г.В. Бєсєда