П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/17367/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Поліщук І.М. 
Суддя-доповідач - Гонтарук В. М. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Гонтарука В. М. 
суддів: Моніча Б.С.  Білої Л.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року (ухвалене в м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом Управління Служби безпеки України у Вінницькій області до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), третя особа: Виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернувся до суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС), третя особа: Виконавчий комітет Вінницької міської ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, вдповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони своїм правом, передбаченим, ст.ст. 300, 304 КАС України не скористались та не подали відзиви на апеляційну скаргу.
Сьомий апеляційний адміністративний суд, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням Вінницької міської ради від 24.12.2020 №111 затверджено "Програму заходів забезпечення обороноздатності військових частин та інших військових формувань Вінницького гарнізону, територіальної оборони та мобілізаційної підготовки на території Вінницької міської територіальної громади на 2021-2025 роки".
На виконання заходів Програми, 06.01.2025 року виконавчим комітетом Вінницької міської ради оприлюднено на вебпорталі Уповноваженого органу у системі публічних закупівель вебсайту PROZORRO оголошення про проведення відкритих торгів за предметом закупівлі "Автомобілі вантажні Toyota Hilux 2.4 D-4D типу пікап для потреб ЗСУ та інших військових формувань".
За результатами проведення закупівлі укладено договір між виконавчим комітетом Вінницької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВТОСАМІТ УКРАВТО" від 27.01.2025 №14/01-25. Відповідно до вказаного договору Вінницькою міською радою придбано автомобіль TOYOTA HILUX 2, 393LVIN № MR0KB3CD900920133, 2024 року випуску.
Згідно Акту прийому-передачі від 20.02.2025 року вказаний транспортний засіб передано для потреб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області на підставі рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.02.2025 №278 "Про безоплатну передачу матеріальних цінностей комунальної власності Вінницької міської територіальної громади військовим частинам та іншим військовим формуванням".
В подальшому з метою реєстрації автомобіля TOYOTA HILUX 2, 393LVIN № MR0KB3CD900920133, 2024 року випуску позивачем направлено звернення до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС).
За результатом розгляду такої заяви прийнято рішення 07.11.2025 № 31/31/0541-12080-2025, яким позивачу відмовлено у державній реєстрації транспортного засобу. Відмова мотивована тим, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником. Однак, відповідно до доданих документів до звернення, власником автомобіля TOYOTA HILUX є Виконавчий комітет Вінницької міської ради.
Відтак, на переконання позивача відмова Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) у проведенні державної реєстрації транспортного засобу за Управлінням Служби безпеки у Вінницькій області є протиправною, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Закон України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ (Закон №3353-ХІІ), регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Відповідно до норм статті 34 Закону №3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.
Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.
Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. (пункт 3 Порядку № 1388).
Відповідно до положень пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
Отже, відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу, є інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
Статтею 328 Цивільного кодексу України, установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частиною 1 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведених положень закону слідує, що за загальним правилом, право власності на рухому річ, яким є автомобіль, виникає з моменту передання майна.
Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору.
На підставі рішення, його сторони можуть у договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ (аналогічні висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.04.2023 у справі 569/20334/21).
Таким чином, рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.02.2025 №278 "Про безоплатну передачу матеріальних цінностей комунальної власності Вінницької міської територіальної громади військовим частинам та іншим військовим формуванням" здійснено фактичне передання у власність та в повне розпорядження Управлінню Служби безпеки України у Вінницькій області транспортного засобу, що зафіксовано актом приймання-передачі транспортного засобу від 20.02.2025 року.
Статтею 328 Цивільного кодексу України, установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Частиною 1 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Суд зазначає, що право власності на рухоме майно переходить до набувача, відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору, відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України.
Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.
З огляду на вказане, позивач є новим власником транспортного засобу, ідентифікаційні ознаки якого вказані у наданих ним документах, що підтверджують правові підстави набуття права власності. Спір між Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області та Виконавчим комітетом Вінницької міської ради відсутній, адже транспортний засіб фактично переданий позивачу, що зафіксовано актом приймання-передачі транспортного засобу від 20.02.2025.
Крім того, варто звернути увагу на підставу для відмови, зокрема, вказано, що відповідно до наданих документів власником вказаного транспортного засобу являється Виконавчий комітет Вінницької міської ради.
Разом із тим, відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, а саме Акту прийому-передачі від 20.02.2025 року відповідний транспортний засіб представник Вінницької міської ради передав, а представник Управління Служби безпеки України у Вінницькій області прийняв автомобіль марки TOYOTA HILUX 2, 393LVIN № MR0KB3CD900920133, 2024 року випуску.
Також у вказаному акті вказано, що сторони не мають претензій одна до одної.
Окрім того, у наданих поясненнях представник третьої особи, зазначив, що рішенням від 06.02.2025 №278 "Про безоплатну передачу матеріальних цінностей комунальної власності Вінницької міської територіальної громади військовим частинам та іншим військовим формуванням" безоплатно передано Управлінню Служби безпеки України у Вінницькій області транспортний засіб, а саме Автомобіль Toyota Hilux 2.393L Pick-Up, VSN №MROKB3CD900920133 та в подальшому списано з балансу Виконавчого комітету Вінницької міської ради, як наслідок вказаний транспортний засіб не обліковується на балансі Вінницької міської ради.
Оскільки власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби, а надані документи не дають підстав вважати, що Управління Служби безпеки України у Вінницькій області не є власником транспортного засобу марки (моделі) Toyota Hilux 2.393L Pick-Up, VSN №MROKB3CD900920133, то такий транспортний засіб за заявою підлягає реєстрації (перереєстрації), а позивачем надано документи, які підтверджують правомірність отримання ним (на підставах, не заборонених законом) вказаного транспортного засобу.
При цьому в даному випадку звернення за реєстрацією здійснювалося шляхом подання відповідної заяви від імені власника транспортного засобу автомобіля марки (моделі) Toyota Hilux 2.393L Pick-Up, VSN № НОМЕР_1 , а, отже, згідно положень пункту 8 розділу 2 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1988 №1388, яким передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що стосуються звернення позивача не спосіб передбачений Порядком №777, оскільки вказаним Порядком не передбачено можливості альтернативного звернення з заявою, яка б виключала необхідність реєстрації суб`єкта звернення в системі керування чергою за допомогою онлайн-сервісу, термінала або уповноважених працівників для отримання послуг у ТСЦ МВС та, як наслідок, породжувала у останніх обов`язок з її розгляду по суті, оскільки позивач звернувся саме в порядку визначеному Порядком №1388, яким не міститься відповідної вказівки на звернення відповідно до порядку визначеного Порядком №777, як наслідок, вказана заява зобов`язувала відповідача здійснити розгляд її по суті і прийняти вмотивоване рішення про реєстрацію чи відмову у реєстрації транспортного засобу.
Більше того, в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено, що Управлінням Служби безпеки України при поданні заяви про реєстрацію транспортного засобу порушено вимоги, передбаченні Порядком №777.
В даному ж випадку враховуючи те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні державної реєстрації транспортного засобу, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним способом захисту для відновлення порушених прав та інтересів позивача буде зобов`язання відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) здійснити державну реєстрацію транспортного засобу марки TOYOTA HILUX 2, 393LVIN № MR0KB3CD900920133, 2024 року випуску за Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області.
Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено. 
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях (філія ГСЦ МВС) залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 		Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Біла Л.М.