| Справа № 302/925/26 Провадження № 3/302/285/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 липня 2026 року | селище Міжгір`я

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області Готра В. Ю., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
у с т а н о в и в:
6 липня 2026 року о 21:58 год по вул. Центральній присілку «Потік» у с. Річка Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 у порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху керувала транспортним засобом марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу алкотестера «Drager 6810», результат якого становить 0,87 проміле, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На розгляд суддею справи ОСОБА_1 не з`явилася повторно, хоча повідомлялася належним чином про дату, час і місце розгляду справи (а.с.12,15), про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи не подавала та її присутність на розгляді справ за приписами ч. 2 ст. 268 КУпАП не є обов`язковою. Водночас суддя зауважує, що під час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, її було повідомлено про розгляд такого у Міжгірському районному суді Закарпатської області. 
При цьому суддя констатує, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошує, що сторона, яка задіяна під час судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, враховуючи повторну неявку до суду ОСОБА_1 та з метою недопущення затягування часу вирішення справи, суддя уважає за можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суддя зазначає таке.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Як кореспондує ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Стаття 252 КУпАП регламентує, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Так, Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» установлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил /пункт 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306/.
Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.9 «а» ПДР).
Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина друга ст. 266 КУпАП передбачає, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 712536 від 6 липня 2026 року слідує, що цього ж дня о 21:58 год по вул. Центральній присілок «Потік» у с. Річка Хустського району Закарпатської області, ОСОБА_1 у порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху керувала транспортним засобом марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в установленому законом порядку за допомогою спеціального технічного приладу алкотестера «Drager 6810», результат якого становить 0,87 проміле, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім протоколу, факт учинення ОСОБА_1 цього правопорушення підтверджується наявними у матеріалах справи: актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); письмовими пояснення ОСОБА_1  від 06.07.2026 (а.с.5); постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7503476 від 06.07.2026, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с.6); відеоматеріалами (а.с.10).
Отже, зазначені вище докази, на переконання судді, є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності поза розумним сумнівом для визнання доведеним факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «KIA», номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.
Не встановлено під час розгляду справи підтверджуючих даних, які свідчать про те, що стосовно  ОСОБА_1  із боку поліцейських були вчинені незаконні методи, примус чи упередженість - докази, які можуть підтвердити цей факт відсутні, і такі докази до матеріалів справи не додано.
Також матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським вимог законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які відомості, які можуть свідчити про зацікавленість вказаного працівника поліції у результатах розгляду справи, а тому суддя доходить висновку, що працівники поліції при виконанні своїх посадових обов`язків діяли виключно у межах наданих їм повноважень.
У рішенні у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
За таких обставин суддя доходить висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
Ураховуючи характер учиненого правопорушення, особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, уважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети, зокрема її виховання в дусі додержання законів України і запобігання вчиненню нових правопорушень, у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто, з урахуванням положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», 665,60 гривень.
З огляду на наведене вище та керуючись статями 40-1, 130 ч. 1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Банківські реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Закарп.обл. - 21081300, код ЄДРПОУ 37975895, рахунок UA538999980313030149000007001, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300.
Роз`яснити порушниці, що згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів із дня вручення йому постанови з наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, при примусовому виконанні цієї постанови судді, згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач - ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, код ЄДРПОУ - 37993783, рахунок - UA908999980313111256000026001, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету - 22030106)
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, із наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом 10 днів із дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В. Ю. Готра