Справа № 489/5375/24 
Номер провадження 2/489/126/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

09 вересня 2026 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (далі-відповідач) про  визнання неправомірним наказу, відшкодування матеріальної і моральної шкоди 
встановив
У липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про скасування наказу, відшкодування матеріальної і моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що 17.04.2024 року директором Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» видано наказ №474К, яким його притягнуто до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани. 01.05.2024 ознайомився з наказом директора № 474 К від 17.04.2024 року, але копію наказу вручено не було. З вказаним наказом не згоден та вважає його неправомірним. При призначені на посаду головного інженера позивач не був ознайомлений з посадовими обов`язками. 
09.02.2024 наказом директора Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» № 42-МФ/105 «Про проведення перевірки фінансово господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївського УЕГГ» було призначено проведення комплексної перевірки фінансово-господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївської УЕГГ та створено комісію для проведення перевірки. 09.04.2024 року комісією, у складі 11 осіб, було складено акт «Про проведення перевірки фінансово - господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївського відділення УЕГГ № МФ/100-А/02. В той же день позивач був ознайомлений з актом від 09.04.2024 року №МФ/100-А/02, з яким не погодився та 16.04.2024 року ним безпосередньо керівництву підприємства, були надані заперечення на Акт «Про проведення фінансово - господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївського відділення УЕГГ». До теперішнього часу відповіді на заперечення не отримано. Після закінчення перевірки комісія зобов`язана скласти відповідний акт. Але Акт складено тільки 09.04.2024 року, тобто перевірка проводиться без продовження строку перевірки, що є порушенням термінів проведення перевірки визначених у Наказі № 42- 105.
Таким чином перевірку проведено нелегітимною робочою групою, яка не визначена Наказом № 42- МФ/1 та не мала право у такому складі проводити перевірку, у щодо зміни складу комісії, продовження терміну перевірки та терміну періоду, який перевіряється не було.
Крім того, вважає, що спірним наказом його безпідставно та неправомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення, які були виявленні робочою групою за 2023 рік. В наказі також не конкретизовано які дії головного інженера мають суттєве значення щодо виявлених недоліків, відсутнє нормативне посилання, а саме не зазначено назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативного акту, на підставі якого позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності. 
Окрім того, вважає, що у зв`язку з неправомірним, необґрунтованим та безпідставним притягненням до дисциплінарної відповідальності, позивачу нанесено матеріальну шкоду у розмірі 15032,00 грн., яка виражається у не нарахуванні та несплаті одноразової премії за травень та червень 2024 року.
Також такими діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 120000 грн. Шкода полягає в тому, що позивачу неправомірно, необґрунтовано, безпідставно та протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим постраждала його ділова репутація серед підлеглих. Його незаконно позбавили частини заробітку, а саме незаконно не нараховується щомісячна премія.
З цих підстав просив суд визнати наказ від 17.04.2024 №474К про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани - протиправним; скасувати наказ від 17.04.2024 №474 К в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани; стягнути з Миколаївської філії ТОВ Газорозподільні мережі України на користь позивача майнову шкоду (на момент звернення до суду) в розмірі 15032,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 120000 грн. 
Представник відповідача позов не визнав, надав суду відзив, в якому вказав, що дійсно, пунктом 1 наказу виконуючого обов`язки директора Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» від 17.04.2024 року № 474К позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани та позбавлення премії. При цьому, підставою притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності є результати перевірки робочою комісією фінансово-господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївського УЕГГ Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» здійсненою згідно наказу № 42-МФ/105 від 09.02.2024 року. В подальшому, 06.05.2024 року наказом виконуючого обов`язки директора Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» № 551К, до наказу від 17.04.2024р. №474К були внесені зміни, шляхом виключення з моменту прийняття останнього пункту 1. Враховуючи наведене, вимоги позивача визнати наказ в. о. директора Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» від 17.04.2024 року № 474К про притягнення його до дисциплінарної відповідальності з оголошенням догани – протиправним та скасування цього наказу не підлягають задоволенню у зв`язку із відсутністю предмету спору, а провадження в цій частині спору підлягає закриттю.
Позивач, обґрунтовуючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди, не надає жодного доказу на підтвердження вимог такої шкоди, фактично зазначаючи якщо одноразова премія виплачувалася у лютому та березні 2024 року, вона повинна виплачуватися і у наступних місяцях, зокрема травні та червні 2024 року, але логічні висновки позивача не відповідають дійсності. Заохочувальна виплата у виді премії може застосовуватися роботодавцем до працівника, а може і не застосовуватися, і тому за своєю правовою природою заохочувальна премія не є гарантованою для працівника і може йому не нараховуватися роботодавцем.
Слід зазначити про те, що крім Миколаївського управління експлуатації газового господарства в структуру Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» також входять інші структурні підрозділі, зокрема Баштанське, Вознесенське та Первомайське управління експлуатації газового господарства, у яких також передбачена посада «Головний інженер» відповідного управління експлуатації газового господарства.
На підставі вищевказаного відзиву, позивач скористався своїм процесуальним правом та надав уточнену позовну заяву, в якій просив суд визнати наказ №474 К від 17.04.2024 про притягнення позивача протиправним; стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 62640,00 грн., стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду у розмірі 120000 грн.; закрити провадження в частині позовних вимог щодо скасування наказу №474. Просив залучити співвідповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України».
Представник відповідача надав суду відзив на уточнену позовну заяву, в якому вказав, що відповідно до пункту 1 Наказу №474К від 17.04.2024 року «Про винесення догани», за результатами перевірки фінансово-господарської діяльності дільниці м. Миколаєва Миколаївського УЕГГ Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» яка проводилася на підставі наказу № 42-МФ/105 від 09.02.2024 року, позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани та позбавлення премії. За результатами роботи комісії, було виявлено та зафіксовано ряд порушень в організації та контролі роботи служби експлуатації дільниці м. Миколаєва Миколаївського УЕГГ, зокрема, недотримання вимог відомчих розпорядчих документів підприємства, «Кодексу ГРМ», СОУ «Правил технічної експлуатації газорозподільних систем (систем газопостачання з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа)», СОУ «Інструкція з безпечного виконання газонебезпечних робіт на системах газопостачання з надлишковим тиском не більше 1,2 МПа», СОУ «Організація і проведення відомчого контролю за безпечною експлуатацією газового господарства газорозподільного підприємства», СОУ «Порядок пуску газу в газові мережі населених пунктів», «Правил безпеки систем газопостачання», вимог нормативно-правових актів та стану охорони праці, дотримання чинного законодавства України з обліку газу. Так, згідно розпорядчих документів відповідача, організація та контроль процесів безпечної і безаварійної експлуатації систем газопостачання, загальне керівництво та координація роботи служби експлуатації покладено на позивача, старшого інженера дільниці м. Миколаєва та старшого майстра служби експлуатації дільниці м. Миколаєва. Наказом виконуючого обов`язки директора Миколаївської філії ТОВ «ГРМУ» № 551К від 06.05.2024 року, до наказу від 17.04.2024р. №474К були внесені зміни, та виключено з моменту його (наказу №474К) прийняття, пункту 1, яким притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани та позбавлення премії. Наведене свідчить про неможливість визнання наказу від 17.04.2024 року № 474К протиправним, у зв`язку із виключення з моменту його прийняття пункту 1 цього наказу, що свідчить про відсутність предмету спору, в цій частині позовних вимог.
Ухвалою суду від 24.05.2025 закрито провадження в частині позовних вимог про скасування наказу від 17.04.2024 року № 474К.
Ухвалою від 24.06.2025 залучено співвідповідачем ТОВ «Газорозподільні мережі України» та прийнято до розгляду уточнену позовну заяву від 23.06.2025.
Позивач вважає, що у зв`язку із неправомірним, необґрунтованим, безпідставним та протиправним притягненням його до дисциплінарної відповідальності, згідно Наказу директора Миколаївської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» № 474К від 17.04.2024 року, йому нанесено матеріальну шкоду у розмірі 62640,00 грн, яка виражається у не нарахуванні та несплаті щоквартальної премії (з урахуванням уточненої позовної заяви). При цьому, позивач, на відміну від первісного позову, жодним чином не обґрунтовує розмір матеріальної шкоди, зазначає джерело її виникнення – несплата квартальної премії та посилається на зв`язок між її несплатою і притягненням до дисциплінарної відповідальності. Позивач, обґрунтовуючи позов в частині стягнення матеріальної шкоди, не надає жодного доказу на підтвердження такої шкоди, припускаючи якщо квартальна премія йому не виплачувалася, то це пов`язано саме із притягненням його до дисциплінарної відповідальності, але логіка позивача не відповідає дійсності. Рішення щодо виплати, тимчасового припинення або скасування будь-яких складових змінної частини приймається директором Філії, з урахуванням фінансових можливостей та з дотриманням вимог чинного трудового законодавства. Враховуючи тай факт, що між Миколаївською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" та позивачем контракт чи індивідуальний письмовий трудовий договір не укладалися, тобто під час укладення трудового договору працівник і роботодавець не обговорювали умови обов`язкової виплати премії, у спірних правовідносинах, з урахуванням змісту Колективного договору та Положення про оплату праці персоналу, щоквартальні премії є винагородою, що мають разовий характер і застосовуються як захід заохочення працівника за рішенням Директора Філії з урахуванням її фінансових можливостей.
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Як встановлено з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 22.01.2024 позивача було прийнято на посаду головного інженера Миколаївського УЕГГ.
З посадовою інструкцією Головного інженера УЕГГ Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі" позивач ознайомився 06.05.2024, про що свідчить його підпис в кінці інструкції.
Відповідно до наказу від 09.02.2024 №42-МФ/105 наказано провести комплексну перевірку фінансово-господарської діяльності дільниці м. Миколаїв Миколаївського УЕГГ за 2023 рік.
Актом №М90/100-А/02 від 09.04.2024 винесено певні рекомендації щодо кадрових рішень, зокрема щодо позивача (пункт 4 резолютивної частину Акту).
Наказом №474 К від 17.04.2024 "Про винесення догани" вирішено, зокрема, головному інженеру Миколаївського УЕГГ ОСОБА_1 оголосити догану та позбавити премії на період дії догани. Під наказом позивач поставив свій підпис про те, що ознайомився з ним 01.05.2024 та залишив відмітку про те, що з наказом не згоден, оскільки відсутні докази його вини та невиконання ним трудових обов`язків.
Наказом №551К від 06.05.2024 вирішено виключити п. 1 Наказу Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" від 17.04.2024 №474К "Про винесення догани" з моменту його прийняття. 
Відповідно до довідки Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі" протягом травня та червня 2024 року одноразова премія головним інженерам управлінь експлуатації газового господарства Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" не нараховувалась.
Відповідно до ч. 1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.
Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Як встановлено судом, наказ, який позивач просить визнати неправомірним, скасовано та ухвалою суду провадження в частині вимог про його скасування закрито.
Проте, позивач просить визнати такий наказ протиправним, оскільки ним порушено його права, а саме - позбавлено права на отримання премій, зіпсовано його репутацію серед колег. 
Як роз`яснив Верховний Суд в постанові від 22 травня 2020 року у справі 761/33628/16, ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
З викладеного вбачається, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не доведена його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Суд виходить з того, що у випадку скасування наказу роботодавцем позовна вимога про визнання такого наказу протиправним розглядається у випадку наявності негативних наслідків вже скасованого наказу.
Враховуючи те, що в самому наказі №474 К від 17.04.2024 вказано, що на період дії догани позивача позбавлено премії, та виходячи з того, що винесення наказу № 551К від 06.05.2024 про виключити п. 1 є фактичним визнанням його протиправності суд дійшов висновку про те, що вимога про визнання наказу №474 К від 17.04.2024 протиправним підлягає задоволенню.
Позивач просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі безпідставно ненарахованої йому премії за перший і другий квартал в сумі 31 320 грн. за квартал.
Представник відповідача в судовому засіданні вказав, що не залежно від наявності або відсутності наказу про оголошення догани, відповідно до п. 4.2.2.15 Положення про оплату праці персоналу Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі" (додаток 12 до Наказу ТОВ "Газорозподільні мережі України" від. 27.12.2023 за № 97 УП) в період проходження випробувального терміну місячні та квартальні премії не нараховуються.
Відповідно до п.3.2.1 Положення про оплату праці персоналу Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" базою для обчислень та нарахування місячних і квартальних премій є оклад/тарифна ставка працівника за фактично відпрацьований час в періоді, за який проводиться преміювання, якщо інше не обумовлене трудовим контрактом або індивідуальним трудовим договором.
Згідно з 4.2.2 вказаного положення керівникам підрозділів за виконання КРІ виплачується квартальна премія. Оцінка КРІ - це результуюча оцінка, що визначається як сума оцінок по кожному окремому показнику КРІ для підрозділу (працівника). Якщо сума оцінок по показниках працівника становить менше 50%, то оцінка КРІ підрозділу (працівника) прирівнюється до 0 і місячна премія працівникам підрозділу (працівникам) не нараховується. Оцінка КРІ керівника розраховується як середнє арифметичне значення оцінок КРІ підрозділу за три місяці звітного кварталу. При оцінці КРІ підрозділу за місяць менше 50% місячний показник у розрахунок оцінки КРІ керівника за квартал прирівнюється до нуля. Якщо оцінка КРІ керівника менше 50%, вона прирівнюється до нуля і премія за квартал працівнику не нараховується. 
Відповідно до п. 4.2.2.15 Положення про оплату праці персоналу Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" місячні та квартальні премії не нараховуються: -новоприйнятим на постійну або за сумісництвом роботу працівникам за період проходження випробувального терміну, включно по місяць закінчення випробувального терміну.
З наказу від 19.01.2024 за № 73К встановлено, що ОСОБА_1 прийнято на посаду Головного інженера Миколаївського УЕГГ з 22.01.2024 з випробувальним терміном 3 місяці.
Тобто випробувальний термін закінчувався 22 квітня 2024 року (другого кварталу).
За таких обставин, враховуючи те, що випробувальний термін позивача почався у першому кварталі 2024 року, а закінчувався в другому кварталі 2024 року, відповідно до п. 4.2.2.15 Положення про оплату праці персоналу Миколаївської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" відсутні підстави для преміювання позивача за перший і другий квартал 2024 року. 
Тому, суд вважає, що підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення компенсації матеріальної шкоди відсутні.
Окрім того, як вказує позивач, такими діями Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (винесення протиправного наказу та невиплатою премії) йому було завдано моральної шкоди, оскільки його безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, постраждала його ділова репутація серед підлеглих та він переніс стрес, у зв`язку з чим змушений був звернутися до лікарів. 
Згідно з ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України відшкодування роботодавцем моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав, у тому числі внаслідок дискримінації, мобінгу (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.ч. 1, 2 ст.23 ЦК України).
За приписами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справа про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 (далі – ППВСУ №4 від 31.03.1995) зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до п. 9 ППВСУ №4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №464/3789/17 від 10.04.2019).
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 818/607/17 від 24.03.2020 зазначено, що у практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди. Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди. При цьому слід виходити з презумпції, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам (ст. 3, 19 Конституції України) і завжди викликає у людини негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача - органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача. 
Судом з пояснень сторін встановлено, що наказ про оголошення догани позивачу не поширювався шляхом вивішення на досці оголошень та не доводився до працівників підприємства та інших осіб у будь-який інший спосіб. Також суд враховує, що Миколаївською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" винесено наказ № 551К від 06.05.2024 про виключення п. 1 (про оголошення догани позивачу). 
Суд вважає, що відповідачем спричинена моральна шкода позивачу. Така моральна шкода полягає у тому, що постраждала його ділова репутація на роботі та як наслідок він вимушений був пережити стрес. 
Аналізуючи вимоги закону, обставини цієї справи щодо заподіяння позивачу моральної шкоди внаслідок винесення Миколаївською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" протиправного наказу з порушенням вимог чинного законодавства, а також, враховуючи, що права позивача поновлено (скасовано спірний наказ роботодавцем), наказ про оголошення догани не офіційно не доводився до широкого кола працівників, суд вважає, що розумним і справедливим розміром відшкодування моральної шкоди позивачу є 5 000,00 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, сплаченого при зверненні до суду, у розмірі 2422,4 грн. (1211,20 грн. + 1211,20 грн.).
Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 12000 грн. 
Згідно з ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості,що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №362/3912/18 від 02.07.2020 зазначено, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (постанова Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/445/19 від 03.10.2019).
Суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг представника має бути співмірним із: складністю справи, часом, витраченим представником на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих представником послуг та виконаних робіт, ціною позову. Суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу і стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2-13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив
Позов задовольнити частково.
Визнати неправомірним наказ директора Миколаївської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" від 17.04.2024 №474 К в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди у розмірі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень нуль копійок).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,4грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень)
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України", код ЄДРПОУ 44907200, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 09.09.2026.

Суддя В. В. Кокорєв