Справа №589/2545/25 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Прачук О. В.
Номер провадження 33/816/1416/26 | Суддя-доповідач Косолап М. М.
Категорія  130 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретаря судового засідання – Кислої Ю.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника – Мароко С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Судом установлено, що 26.05.2025 о 23 год 27 хв. у м. Шостка по вул. Воронізькій, 7 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 211140, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проведено у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатору Alkotest 6810 Драгер, результат тесту – 0,27 %, чим порушив п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою і просив поновити строк на її оскарження, скасувати постанову через порушення норм процесуального права та відсутність події правопорушення, провадження у справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП , у зв`язку із закінченням на момент апеляційного розгляду справи строку накладення стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою зазначав, що в судовому засіданні 13.05.2026 він та його захисник присутніми не були та належним чином не повідомлялися, про існування оскаржуваної постанови дізнався 04.07.2026. Оскаржити постанову в 10-денний строк з дня її винесення не міг через недотримання судом встановленого порядку оголошень рішення суду.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що постанова винесена з істотним порушенням процесуального законодавства.
В день складання протоколу спиртні напої не вживав, огляд на стан сп`яніння пройшов в повному обсязі, від проходження огляду на місті зупинки транспортного засобу та в приміщенні ЦРЛ не відмовлявся.
Про день та час розгляду справи належним чином повідомленим не був, розгляд проводився за його відсутності. Неодноразово зазначав суду, що докази його вини є неналежними та недопустимими.
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Мароко С.О. підтримали доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 зазначав, що не погоджувався з результатами огляду пройденого на місці зупинки транспортного засобу, тому прослідував до медичного закладу. Від медичного огляду, зокрема здачі біосередовища, в закладі охорони здоров`я не відмовлявся.
Мотиви суду.
Вислухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшла наступного висновку.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.
Відповідно частини 1 статті 285 КУпАП постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова Шосткинського міськрайонного суду Сумської області винесена 13.05.2026 (а.с. 40) і останнім днем її оскарження є 25.05.2026 з урахуванням вихідних днів.
У судовому засіданні ОСОБА_1 був відсутній, копію оскаржуваної постанови отримав 06.07.2026, що підтверджується розпискою (а.с.46).
Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 безпосередньо до суду першої інстанції 16.07.2026.
Оскільки ОСОБА_1 був відсутній при винесенні постанови, апеляційну скаргу подав у десятиденний строк з моменту отримання копії постанови, апеляційний суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, що є підставою для поновлення цього строку.
Щодо доводів апеляційної скарги.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Суддя суду першої інстанції дійшла висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і в основу рішення взяла до уваги докази: протокол про адміністративне правопорушення, складеним відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу та результат тесту № 2245, відповідно до якого вміст алкоголю в організмі становив 0,27%; висновок щодо результатів медичного огляду, з якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду; відеозапис, на якому зафіксовано, що за результатами огляду, проведеного на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора, вміст алкоголю у видихуваному повітрі становив 0,27%, що перевищує встановлену законодавством допустиму норму.
Суд установив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння згідно показника газоаналізатора «Alcotest 6810», який склав 0,27 проміле. 
Частина 1 статті 130 КУпАП, зокрема, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до частин 2-3 статті 266 КУпАП та пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція № 1452/735) огляд на стан сп`яніння проводиться:
1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі - спеціальні технічні засоби);
2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (частина 3 статті 266 КУпАП).
У випадку відмови водія від огляду на місці зупинки транспортного засобу чи його незгоди із результатами огляду, працівник поліції має запропонувати водієві пройти огляд в медичному закладі та у разі згоди водія забезпечити проведення огляду у найближчому закладі охорони здоров`я, визначеному управлінням охорони здоров`я місцевої державної адміністрації. І лише у разі, якщо водій відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, тільки тоді поліцейський має право скласти протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.
Зазначених вимог в даній справі дотримано не було.
На відеозаписах, які долученні до протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, зафіксовано, що після зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 на вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу, останній погодився та пройшов відповідний огляд. Результат огляду ОСОБА_1 з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 становив 0,27 проміле, останній з результатом не погодився та виявив бажання прослідувати в найближчий заклад охорони здоров`я. 
У закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 двічі намагався пройти огляд за допомогою газоаналізатора, однак через невиконання наданими медичним працівником інструкцій щодо використання газоаналізатору, прилад не зафіксував результат вимірювання, що було розцінено медичними працівниками як відмову від проходження огляду, що відображено у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Наведене спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, сторона захисту не надала доказів на вчинення дій по оскарженню результатів огляду та дій лікаря щодо проведення огляду.
Разом з тим, порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху - відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у провину ОСОБА_1 не ставилася.
У Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у відповідній графі «З результатом згоден» містить відомості – «відмовився».
У графі «підпис особи, що тестується» результату тесту газоаналізатора Drager «Alcotest 6810» зафіксовано – «відмовився».
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в графі 10 містить відомості «від медичного огляду категорично відмовився».
У протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 висунуто обвинувачення виключно за пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу газоаналізатора Alcotest 6810, результат тесту позитивний, становить 0.27 проміле. 
Разом з тим, ОСОБА_1 , не погодившись із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Alcotest 6810», був доставлений до закладу охорони здоров`я, де категорично відмовився від проходження медичного огляду в установленому законом порядку. Матеріали справи не містять висновку закладу охорони здоров`я про те, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.
За встановлених обставин, результат тесту приладу Drager не є належним доказом на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та порушення ним пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Сукупність встановлених обставин вказує на те, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчиненні ним правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.
Дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду всі наявні в справі докази, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 порушення пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП за обставин викладених в протоколі.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. 
Оскільки апеляційним судом встановлено відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстави для застосування п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, як просить в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , відсутні, а провадження підлягає закриттю саме на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Таким чином апеляційним судом встановлено, що висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 294 КУпАП наведене є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026 та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и л а:
Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2026 стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду | Косолап М. М.