Справа №587/1844/26 | Головуючий у суді 1-ї інстанції - Вортоломей І. Г.
Номер провадження 33/816/1422/26 | Суддя-доповідач Косолап М. М.
Категорія  172-11 КУпАП |

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Косолап М.М., за участю секретарів судового засідання – Кравченко Д.І., Опанасенко Т.В., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , захисника - Костракевич І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Костракевич І.В. на постанову Сумського районного суду Сумської області від 13.07.2026, якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП,
у с т а н о в и л а:
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 13.07.2026 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі 665 гривень 60 копійок.
Судом установлено, що 05.05.2026 від лейтенанта ОСОБА_2 , командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , надійшов рапорт про те, що о 16:40 год. 05.05.2026 до місця тимчасового розташування 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 повернувся старший солдат ОСОБА_1 , старший механік - водій 1 механізованого відділення 1 механізованого взводу 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , який раніше цього ж дня близько 14:00 год. 05.05.2026 року самовільно залишив місце тимчасової дислокації 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до наданих пояснень слідує, що старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишив місце тимчасового розташування 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 , та поїхав в місто Суми до відділу ВСП для написання скарги. Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 був незаконно відсутній на військовій службі та не виконував свої службові обов`язки з 14:00 год. 05.05.2026 по 16:40 год. 05.05.2026, тобто протягом 2 год. 40 хв. Своїми діями ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-11 КУпАП.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погодившись з постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 13.07.2026 захисник Костракевич І.В. звернулася з апеляційною скаргою, просила її скасувати, провадження закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною внаслідок неповного з`ясування обставин справи, односторонньої оцінки доказів, неправильного застосування норм матеріального права та істотного порушення вимог статей 7, 247, 251, 252, 280, 283 КУпАП.
Матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце служби саме о 14:00 05.05.2026 та був відсутній протягом 2 годин 40 хвилин. 
В основу постанови суд поклав лише протокол про адміністративне правопорушення, рапорт ОСОБА_2 та письмові пояснення. Однак, рапорт стосувався повернення ОСОБА_1 до місця розташування о 16:40, може підтверджувати лише час його прибуття, але не доводить факт і час залишення підрозділу о 14:00. У справі відсутній будь-який документ, який би засвідчив відсутність військовослужбовця безпосередньо у момент виявлення.
Місцевий суд фактично переклав обов`язок доказування на сторону захисту, зазначивши про ненадання документального підтвердження поважності причин відсутності, що суперечить ч. 2 ст. 251 КУпАП. 
Суд першої інстанції не виконав вимог статей 245 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, обмежившись формальним переліком документів без їх аналізу. Поза увагою суду залишилися зміст і час повідомлення в WhatsApp, обставини звернення до ВСП, конкретні службові обов`язки ОСОБА_1 у період відсутності, причини неприйняття рапортів на лікування, відсутність первинної документальної фіксації події та невжиття заходів щодо встановлення його місця перебування. 
Позиція учасників апеляційного розгляду.
У судовому засіданні особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисник Костракевич І.В. підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити.
Суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що не склалися стосунки з командиром, який не надавав йому пароль для подачі рапорта в Армія+, ігнорував всі його звернення, не вирішував питання про звільнення зі служби у зв`язку з наявністю 3 дітей.
З дозволу командира поїхав у магазин та аптеку у м. Суми – надіслав йому голосове повідомлення о 13-03, у відповідь отримав «+», що вказує на дозвіл. Надалі був у магазині, а потім прибувши до ВСП о 15-46 надіслав командиру повідомлення, що їхатиме у ВСП подавати скаргу. Повернувшись в місце розташування військової частини, командира не було і він повідомив через свого командира що їздив у ВСП і подав скаргу. Якщо б він це не повідомив, ніхто б не знав, що він був відсутній. Надалі склали матеріали. Це був спосіб, щоб його почув командир. У подальшому його возили в ДБР, бо за станом здоров`я він не міг виконувати бойове розпорядження, але приїхала швидка і його госпіталізували. Є висновок кардіолога про його непридатність для продовження проходження військової служби.
Захисник Костракевич І.В. зазначала, що службова характеристика містить анкетні дані та відомості щодо іншого військовослужбовця.
Мотиви суду.
Заслухавшиособу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя дійшов наступного висновку.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).
Відповідно до частини 1 статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (частина 2 статті 251 КУпАП).
Суд першої інстанції визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП, та встановив, що 05.05.2026 від лейтенанта ОСОБА_2 , командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , надійшов рапорт про те, що о 16:40 год. 05.05.2026 до місця тимчасового розташування 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 повернувся старший солдат ОСОБА_1 , який раніше цього ж дня близько 14:00 год. 05.05.2026 самовільно залишив місце тимчасової дислокації 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , тобто був незаконно відсутній на військовій службі та не виконував свої службові обов`язки з 14:00 год. 05.05.2026 по 16:40 год. 05.05.2026, тобто протягом 2 год. 40 хв.
Висновок про доведеність вини ОСОБА_1 суддя місцевого суду обґрунтувала рапортом командира 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ; протоколом військової частини НОМЕР_1 №18 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-11 КУпАП від 06.05.2026; поясненнями ОСОБА_2 ; поясненнями ОСОБА_4 ; поясненнями ОСОБА_1 ; службовою характеристикою; службовою карткою; військовим квитком; довідкою форми 5 про те, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за призовом у військовій частини НОМЕР_1 з 29.05.2024; Витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 155 від 30.05.2024.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що об`єктивна сторона діяння полягала у тому, що 05.05.2026 військовослужбовець ОСОБА_1 залишив територію військової частини без письмового наказу (розпорядження) командування, підписаного рапорту чи звільнювальної записки, чим порушив регламентований порядок залишення розташування частини.
Спростовуючи доводи захисника Костракевич І.В. про те, що ОСОБА_1 залишив розташування підрозділу з метою подання скарги до органу Військової служби правопорядку, попередньо повідомивши про це командира, суд першої інстанції виходив з того, що стороною захисту не надано документальних підтверджень поважності причин відсутності військовослужбовця за місцем служби.
Проте апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Частина 3 статті 172-11 КУпАП передбачає відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.
Суб`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення характеризується прямим умислом з метою тимчасового ухилення від служби.
Самовільним залишенням частини або місця служби вважається таке, що вчинене без дозволу начальника (командира), який згідно з законодавством уповноважений такий дозвіл надати.
Склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП, є триваючим, оскільки починається з моменту самовільного залишення військової частини або місця служби або ж нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, і триває безперервно протягом певного часу (до десяти діб) аж до моменту його припинення.
Для триваючого адміністративного правопорушення характерним є вчинення діяння, яке розтягнуте в часі і безперервно здійснюється за рахунок тривалого невиконання обов`язків або тривалого порушення встановленої заборони. 
Відповідно до протоколу військової частини НОМЕР_1 №18 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-11 КУпАП від 06.05.2026, ОСОБА_1 ставилося за провину відсутність на військовій службі та не виконання своїх службових обов`язків з 14:00 год 05.05.2026 по 16:40 год 05.05.2026, тобто протягом 2 год 40 хв.
З досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_1 відпросився у командира роти лейтенанта ОСОБА_2 до магазину, після чого поїхав до ІНФОРМАЦІЯ_2 для подання скарги про неприйняття рапорту за станом здоров`я, а о 16:40 год. 05.05.2026 повернувся до місця служби біля АДРЕСА_2 , що зафіксовано у його письмових поясненнях від 06.05.2026 (а.с. 11).
Зокрема, як пояснив ОСОБА_1 в судовому засіданні, о 13:03 год. 05.05.2026 він звернувся до командира через месенджер із проханням надати дозвіл виїхати до магазину та отримав такий дозвіл. Надалі був у магазині, а потім прибувши до ВСП о 15-46 надіслав повідомлення командиру, що їхатиме у ВСП подавати скаргу. Зазначені пояснення ОСОБА_1 підтверджуються листуванням між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в месенджері «WhatsApp» (а.с. 32).
У рапорті командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 06.05.2026 та його письмових поясненнях як свідка, а також поясненнях свідка ОСОБА_4 , зазначено, що 05.05.2026 о 16:40 год. до місця тимчасового розташування роти повернувся старший солдат ОСОБА_1 , безпідставна відсутність якого була помічена під час перевірки особового складу о 14:00 год. цього ж дня.
Апеляційний суд звертає увагу, що рапорт командира 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 , на який посилався суд першої інстанції в описі обставин, установлених під час розгляду справи, складений 06.05.2026, а не 05.05.2026 року.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту перевірки наявності особового складу та належної фіксації відсутності ОСОБА_1 за місцем тимчасового розташування 2 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 з 14:00 год. до 16:40 год. 05.05.2026 року.
Отже, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту самовільного залишення ОСОБА_1 місця тимчасового розташування військової частини, не виконання своїх службових обов`язків у вказаний у протоколі час.
Вказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.
Згідно зі статтею 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За встановлених обставин, зібрані уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративні правопорушення докази не підтверджують наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про залишення поза увагою суду першої інстанції підстав звернення ОСОБА_1 до ВСП не мають правового значення, оскільки ані підтверджують, ані спростовують наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП в діях останнього.
Твердження захисника про те, що службова характеристика, на яку послався суд першої інстанції, складена на іншу особу, спростовуються матеріалами справи, адже зміст характеристики стосується саме військовослужбовця ОСОБА_1 .
Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, апеляційний суд установив, що висновок суд першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП, не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а судове рішення не відповідає фактичним обставинам справи, що свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Згідно з пунктом 2 частини 8 статті 294 КУпАП наведене є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування постанови Сумського районного суду Сумської області від 13.07.2026 та закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 172-11 КУпАП.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника Костракевич І.В. – задовольнити частково. 
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 13.07.2026 стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за частиною 3 статті 172-11 КУпАП – закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного суду | Косолап М. М.