№ справи687/999/26
№2/687/792/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року         селище Чемерівці  Чемеровецький районний суд Хмельницької області у складі головуючого - судді Борсука В.О., розглянув цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі - ТОВ «Юніт Капітал») звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу. Позов мотивований тим, що 06.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «МАКС КРЕДИТ») та ОСОБА_1 уклали договір кредитної лінії № 00-10599373, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 7200,00 грн, які остання зобов`язувалася повернути у встановлений строк та сплатити проценти за користування ними. 
14.01.2026 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14012026-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» передав (відступив) ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11532,96 грн, а також судовий збір в сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
14.08.2026 року відкрито провадження у даній справі та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами. 
Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, також до суду не надходило клопотань про слухання справи у порядку загального позовного провадження. 
Суд у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 06.09.2025 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір кредитної лінії № 00-10599373, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 57116, про що свідчить розділ 9 договору «Адреса місцезнаходження, реквізити та підписи сторін».
Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 7200,00 грн. Строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) – 01.09.2026 року. Розрахунковий платіжний період за цим договором становить 15 днів.
Згідно з п.п. 1.5, 1.5.1, 1.5.2 договору, тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 0,49% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати платежу у встановленому Графіку платежів розмірі не пізніше наступного дня за першою періодичною датою платежу, визначеною п. 1.4 цього договору.
Кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 1440,00 грн (п. 1.6 договору).
Пунктом 2.10 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту: 06.09.2025 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 7200,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Згідно з підтвердженням щодо здійснення переказу грошових коштів 06.09.2025 року ТОВ «ПрофітГід» було здійснено успішний переказ грошових коштів у розмірі 7200,00 грн на рахунок отримувача № НОМЕР_1 , що також підтверджується повідомленням АТ КБ «ПриватБанк» від 07.09.2026 року, відповідно до якого на ім`я ОСОБА_1 банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 , на яку 06.09.2025 року було зараховано кошти в сумі 7200,00 грн.
14.01.2026 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 14012026-МК/ЮнітКапітал, згідно з умовами якого ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відступило ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно з реєстром боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 00-10599373 від 06.09.2025 року на загальну суму 11532,96 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 8352,00 грн, заборгованість по відсотках 3180,96 грн, штрафні санкції 2880,00 грн.
Згідно із наданим ТОВ «МАКС КРЕДИТ» детальним розрахунком заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача складається із заборгованості за тілом кредиту – 7200,00 грн, заборгованості за відсотками – 3180,96 грн, заборгованості за комісією – 1152,00 грн, штрафних санкцій – 2880,00 грн, а всього – 11532,96 грн. 
Відповідно до виписки з особового рахунку ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість відповідача складається із заборгованості за тілом кредиту – 8352,00 грн, заборгованості за відсотками – 3180,96 грн, штрафних санкцій – 2880,00 грн, а всього – 14412,96 грн. 
Однак, суд звертає увагу на те, що у виписці з особового рахунку ТОВ «Юніт Капітал» до складу заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8352,00 грн, окрім 7200,00 грн основного боргу включено також 1152,00 грн заборгованості за комісією. 
Щодо стягнення штрафних санкцій у розмірі 2880,00 грн, то позивачем дані вимоги у межах даного позову не заявляються.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до частини першої статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в частині перші статті 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Дослідивши матеріали цивільної справи, зібрані по справі докази, вирішуючи спір на підставі наданих доказів та в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов наступного висновку.
Відповідач порушила умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з чим за цим договором виникла прострочена заборгованість. Таким чином, свої зобов`язання відповідач по договору не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем.
Щодо вимог позивача про стягнення включеної до складу заборгованості за тілом кредиту та частково сплаченої відповідачем комісії за надання кредиту, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на наступне.
Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України.
До цих засад віднесено свободу договору (п. 3), справедливість, добросовісність та розумність (п. 6).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Свобода договору не є абсолютною (необмеженою): вона існує в рамках норм чинного законодавства, а дії сторін договору мають ґрунтуватися на засадах розумності, добросовісності та справедливості, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
Умовами кредитного договору можуть визначатися додаткові (акцесорні) зобов`язання сторін. При цьому правові та організаційні засади споживчого кредитування встановлюють право споживача на справедливі умови кредитного договору.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає право кредитодавця отримувати винагороду за супутні з наданням кредиту послуги, зокрема комісію за надання кредиту, у разі якщо такі послуги дійсно були надані банком позичальнику. Водночас, банкам забороняється встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь, або за дії, які споживач здійснює на користь банку. Також на відповідача не може бути покладений обов`язок сплачувати платежі, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався.
Загальною підставою визнання правочину недійсним є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог закону щодо його дійсності, які встановлені ст. 203 ЦК України. Нікчемним є правочин, недійсність якого прямо встановлена законом.
Умови договору про надання споживчого кредиту, що передбачають здійснення платежів за дії, які не є послугою, або здійснення платежів, які заборонені законом, є нікчемними.
Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 09.12.2019 року у справі № 524/5152/15-ц.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06.11.2023 року у справі № 204/224/21 зазначив, що якщо в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), та не узгоджено їх зі споживачем, то такі умови є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Із матеріалів справи слідує, що умовами договору надання грошових коштів у кредит, а саме п. 1.6 договору, передбачено стягнення комісії за надання кредиту, яка нараховується за ставкою 20,00 % від суми виданого кредиту та дорівнює 1440,00 грн.
Однак, у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця, що пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, за які встановлена комісія. Відтак умова кредитного договору про сплату відповідачем на користь кредитодавця комісії є нікчемною, внаслідок чого сума нарахованої комісії у розмірі 1440,00 грн не може бути стягнута з відповідача на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал».
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2024 року у справі № 582/202/22.
Як вбачається із детального розрахунку заборгованості відповідачем 22.09.2025 року було здійснено платіж у загальному розмірі 817,20 грн, з яких 529,20 грн віднесено в погашення суми заборгованості по відсотках, а решту 288,00 грн в погашення суми заборгованості по комісії за надання кредиту.
Однак, суд не погоджується із наданими розрахунками заборгованості, а тому, реалізуючи свій процесуальний обов`язок, вважає за необхідне навести власний розрахунок заборгованості за кредитним договором. 
В період строку кредитування, нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалося за процентними ставками 0,49% та 0,94% в день, що відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
Так, у період з 06.09.2025 року по 20.09.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 529,20 грн (15 днів х 35,28 грн (0,49% від тіла кредиту 7200,00 грн).
З 21.09.2025 року по 22.09.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 135,36 грн (2 дні х 67,68 грн (0,94% від тіла кредиту 7200,00 грн).
22.09.2025 року відповідачем здійснено платіж в погашення суми заборгованості у загальному розмірі 817,20 грн, з яких: 664,56 грн слід віднести у погашення заборгованості по відсотках, а решту 152,64 грн - у погашення заборгованості по тілу кредиту.
Таким чином, розмір основного боргу з 23.09.2025 року становить 7047,36 грн та складається із: тіла кредиту – 7047,36 грн (7200,00 грн – 152,64 грн), відсотків – 0,00 грн.
З 23.09.2025 року по 06.11.2025 року включно заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становить 2981,25 грн (45 днів х 66,25 грн (0,94% від тіла кредиту 7047,36 грн).
Таким чином, розмір основного боргу станом на 06.11.2025 року становить 10028,61 грн та складається із: тіла кредиту – 7047,36 грн, відсотків – 2981,25 грн.
Оскільки відповідач не погасила узятий нею кредит, не сплатила відсотки, а тому відповідно до зазначених вище норм цивільного законодавства заборгованість за договором кредитної лінії № 00-10599373 від 06.09.2025 року складається із заборгованості по тілу кредиту – 7047,36 грн, заборгованості по відсотках – 2981,25 грн, а всього 10028,61 грн, що підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал».
При розподілі судових витрат, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 11532,96 грн, а задоволено на суму 10028,61 грн, тобто на 86,96% (10028,61х100:11532,96). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2315,22 грн (2662,40х86,96:100).
При вирішенні питання про відшкодування позивачеві понесених витрат на правничу допомогу в загальній сумі 7000,00 грн суд виходить з такого. 
Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено здійснення розподілу судових витрат на підставі поданих сторонами доказів.
На підтвердження понесених ТОВ «Юніт Капітал» витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копію договору про надання правничої допомоги № 20/01/26-02 від 20.01.2026 року, додаткову угоду № 25771564338 від 25.05.2026 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2026 року, згідно з якими загальна вартість наданих послуг становить 7000,00 грн.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Отже, з огляду на те, що позов задоволено частково (86,96%) суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволених вимог в розмірі 6087,20 грн (7000,00х86,96:100).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 88, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 00-10599373 від 06.09.2025 року у розмірі 10028,61 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» судові витрати у виді судового збору у розмірі 2315,22 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6087,20 грн.
В решті частині позову відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333 м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 43541163.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1 .

Суддя    Борсук В.О.