РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 вересня 2026 року | м. Рівне | №460/2085/26

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
| ОСОБА_1
до | Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
| про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

06.02.2026 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.01.2026 №172150002650 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII;
зобов`язати відповідача перевести позивача на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII починаючи з 07.01.2026, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в податкових органах з 19.01.1996 по 31.12.2025, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.01.2026 №2/17-00-10-02-06, від 07.01.2026 №3/17-00-10-02-06, та виплативши заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.
Ухвалою судді Дорошенко Н.О. від 10.02.2026 відкрито провадження в адміністративній справі №460/2085/26. Розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
03.09.2026 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського окружного адміністративного суду від 03.09.2026 року №390 проведений повторний автоматизований розподіл даної справи у зв`язку із відрахуванням зі штату Рівненського окружного адміністративного суду судді Дорошенко Н.О.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи № 460/2085/26 визначено суддю Друзенко Н.В.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач, перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області отримує з 09.03.2023 пенсію за віком, яка їй призначена у зв`язку з досягненням пенсійного віку 60 років та обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У зв`язку зі звільненням з посади, робота на якій дає право на призначення пенсії державного службовця 31.12.2025, маючи стаж роботи на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 понад 20 років, а на дату звільнення понад 29 років, позивач набула право на призначення їй пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.
Позивач повідомила, що 07.01.2026 вона подала до Пенсійного органу заяву про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком державного службовця із документами про стаж та заробітну плату для обчислення такого виду пенсії, яка за принципом екстериторіальності (визначення органу, що розглядає документи автоматизованим способом) передана вирішення питання про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області.
Зазначила, що рішенням від 14.01.2026 №172150002650 відповідач відмовив позивачу у перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця, посилаючись на той факт, що відповідно до записів у трудовій книжці з 19.01.1996 по 31.12.2025 позивач працювала в Державній податковій службі, 19.01.1996 року їй було присвоєне персональне звання «інспектора податкової служби 1 рангу», 31.12.2013 — присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби та митної служби 1 рангу», тому ці періоди не можна зарахувати до стажу державної служби.
Позивач вважає протиправним вказане рішення відповідача як таке, що винесено з порушенням чинного законодавства, оскільки посади службовців податкових органів прирівняні до категорій посад державних службовців, а їх спеціальні звання – до рангів державної служби.
Відтак, вважає наявним підстави для скасування оскарженого рішення про відмову в перерахунку пенсії у спосіб переведення на пенсію державного службовця.
18.03.2026 через підсистему «Електронний Суд» ЄСІТС суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю. Вказує, що основним критерієм, за яким слід визначати можливість зарахування періоду роботи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII, є присвоєння за займаною посадою відповідного рангу, про що, робиться запис в особовій справі державного службовця. Період роботи посадових осіб в органах Державної податкової служби на посадах, на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання- не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до посад державних службовців.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.
Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та з 09.03.2023 отримує пенсію за віком, яка їй призначена у зв`язку з досягненням пенсійного віку на загальних підставах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З 31.12.2025 на підставі наказу №250-о від 11.12.2025 припинено державну службу та звільнено ОСОБА_1 з посади старшого державного інспектора Дубенського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Рівненській області у зв`язку з виходом на пенсію згідно з пунктом 7 частини першої статті 83 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу».
07.01.2026 ОСОБА_1 подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області заяву про перехід на пенсію за іншим Законом України «Про державну службу». До заяви долучено, зокрема, довідку про стаж державної служби від 07.01.2026 №6/17-00-11-31, лист Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.01.2026 №79/6/17-00-10-00-16 та довідки про складові заробітної плати від 07.01.2026 №2/17-00-10-02-06 і від 07.01.2026 №3/17-00-10-02-06.
Рішенням відповідача від 14.01.2026 №172150002650 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії у спосіб перехід з пенсії за віком відповідно ст.26 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон №1058) на пенсію за віком відповідно до Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу». В рішенні вказано, що відповідно до записів у трудовій книжці з 19.01.1996 по 31.12.2025 ОСОБА_1 працювала в Державній податковій службі, 19.01.1996 року їй було присвоєне персональне звання «інспектора податкової служби 1 рангу», 31.12.2013 – присвоєно спеціальне звання «інспектор податкової служби та митної служби 1 рангу», тому ці періоди не можна зарахувати до стажу державної служби. У зв`язку з вищевикладеним гр. ОСОБА_1 відмовлено в переході на пенсію відповідно до Закону №889.
Не погодившись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду із позовною заявою у цій справі з наведеними вище позовними вимогами до відповідача.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058 передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
Як стверджує позивач, досягнувши пенсійного віку 60 років та маючи загальний стаж роботи державної служби понад 29 років на дату звільнення та понад 20 років станом на 01.05.2016, вона набула право на вибір пенсії, яка може їй виплачуватись: за віком відповідно до Закону №1058-IV; за віком як державному службовцю з особливим порядок її обчислення виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.
Оцінюючи такі доводи позивача, суд зазначає, що відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності з 01.05.2016, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тому, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, для підтвердження права позивача щодо переходу на спеціальний вид пенсії – за віком на умовах Законів України №3723-XII, №889-VIII визначальним є встановлення того, чи був наявний у неї станом на 01 травня 2016 року стаж державної служби 10 років за умови зайняття на цю дату посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала вона станом на 01 травня 2016 року на державній службі.
Суд повторює, що підставою для прийняття оскарженого рішення про відмову позивачу у перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії, яка обчислюється відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію за віком (державного службовця), яка обчислюється відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII та статті 37 Закону №3723-XII, слугував висновок відповідача про відсутність у позивача правових підстав, а саме, станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 не займає посади державної служби та не має необхідного стажу державної служби на цих посадах, оскільки стаж з 19.01.1996 відноситься до посад працівників податкової інспекції, що не передбачено чинним законодавством.
Суд оцінює критично та відхиляє такі доводи відповідача з наступних підстав.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка; за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами; у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків; за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Судом встановлено, що згідно з записами трудової книжки Серія НОМЕР_1 , дата заповнення 15.12.1983, вбачається:
1. Запис №5 від 19.01.1996 - прийнято начальником відділу обліку звітності та комп`ютеризації на основі конкурсної комісії в Державну податкову інспекцію по Демидівському району (наказ від 19.01.1996 №8);
2. Запис №6 від 19.01.1996 - прийняла присягу державного службовця (ст. 17 Закону України «Про державну службу»);
3. Запис №7 від 19.01.1996 - присвоєно персональне звання — інспектор податкової служби І рангу (наказ від 19.01.1996 №8);
4. Запис №8 від 26.11.1996 - у зв`язку з ліквідацією Державної податкової інспекції по Демидівському району і утворення Державної податкової адміністрації в Демидівському районі переведена на посаду начальника відділу обліку і звітності та комп`ютеризації з сектором державного реєстру фізичних осіб Державної податкової адміністрації по Демидівському району (наказ від 26.11.1996 №1-о);
5. Запис №9 від 14.10.1998 - звільнено з посади по переводу в Млинівську міжрайонну податкову інспекцію п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 14.10.1998 №7);
6. У зв`язку з ліквідацією державних податкових інспекцій у Млинівському та Демидівському районах 15.10.1998 р. на їх базі створена Млинівська міжрайонна державна податкова інспекція (Наказ ДПА в Рівненській області від 06.07.1998 №129);
7. Запис №10 від 15.10.1998 - прийнято по переводу на посаду головного державного податкового інспектора сектору обліку, звітності та прогнозування надходжень Демидівського відділення (наказ від 15.10.1998 №3-о);
8. Запис №11 від 03.07.2000 - сектор перейменовано на група обліку надходжень (наказ від 30.06.2000 №54);
9. Запис №12 від 01.09.2002 - прийнято по переводу на посаду головного державного податкового інспектора групи надходжень, обробки та ведення податкових документів Демидівського відділення (наказ від 01.09.2002 №19-о);
10. Запис №13 від 01.09.2003 — прийнято по переводу на посаду головного державного податкового інспектора групи обліку та звітності Демидівського відділення (наказ від 01.09.2003 №15-о);
11. Запис №14 від 13.07.2004 — звільнено з роботи згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України у зв`язку з переводом в Дубенську об`єднану державну податкову інспекцію (наказ від 13.07.2004 №40);
12. Запис №15 від 14.07.2004 — призначено на посаду головного державного податкового інспектора сектору обліку платників податків, обробки та введення податкових документів платників податків, обліку та звітності Демидівського відділення в порядку переведення з Млинівської МДПІ Рівненської області в Дубенську об`єднану державну податкову інспекцію Рівненської області (наказ від 14.07.2004 №20-о);
13. Запис №16 від 01.09.2005 — в зв`язку із введенням нового штатного розпису призначено в порядку переведення на посаду головного державного податкового інспектора Демидівського відділення (наказ від 01.09.2005 №70-о);
14. Запис №17 від 10.04.2006 — звільнено в порядку переведення в ДПІ у Демидівському районі Рівненської області, п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 10.04.2006 №19-о);
15. Запис №18 від 11.04.2006 — прийнято по переводу з Дубенської ОДПІ в ДПІ у Демидівському р-ні Рівненської області на посаду головного державного податкового інспектора сектору обліку та звітності, інформатизації процесів оподаткування, реєстрації та обліку платників податків на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 11.04.2006 №1);
16. Запис №19 від 02.04.2007 — звільнена в порядку переведення у Млинівську міжрайонну державну податкову інспекцію згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 02.04.2007 №6-о);
17. Запис №20 від 03.04.2007 — призначено на посаду головного державного податкового інспектора Демидівського відділення у порядку переведення з ДПІ у Демидівському районі Рівненської області (наказ від 03.04.2007 №1-о);
18. Запис №21 від 01.03.2012 — звільнено в порядку переведення у Млинівську міжрайонну державну податкову інспекцію Рівненської області Державної податкової служби згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 01.03.2012 №2-о);
19. Запис №22 від 02.03.2012 — призначено на посаду головного державного податкового інспектора Демидівського відділення у порядку переведення з Демидівського відділення Млинівської МДПІ (наказ від 02.03.2012 №1-о);
20. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року №229 «Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів» Млинівську міжрайонну державну податкову інспекцію Рівненської області Державної податкової служби реорганізовано шляхом приєднання до Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області;
21. Запис №23 від 04.07.2013 — призначено в порядку переведення на посаду головного державного податкового інспектора Демидівського відділення Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (наказ від 04.07.2013 №2-о);
22. Запис №24 від 04.07.2013 — присвоєно 13 ранг державного службовця (наказ від 04.07.2013 №2-о);
23. Запис №25 від 31.12.2013 — присвоєно спеціальне звання — інспектор податкової та митної справи I рангу (наказ від 31.12.2013 №22-о);
24. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 року №311 «Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України» Млинівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Рівненській області реорганізовано шляхом приєднання до Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області;
25. Запис №26 від 29.12.2014 — призначено у порядку переведення на посаду головного державного інспектора Демидівського відділення Млинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ від 29.12.2014 №2-о);
26. Запис №27 від 21.03.2016 — призначено у порядку переведення на посаду головного державного інспектора Демидівського відділення згідно ч. 1 ст. 32 КЗпП України (наказ від 21.03.2016 №7-о);
27. Запис №28 від 28.04.2016 — звільнено у порядку переведення у Дубенську ОДПІ Головного управління ДФС у Рівненській області, згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 28.04.2016 №15-о);
28. Запис №29 від 29.04.2016 — переведена на посаду головного державного інспектора Демидівського відділення, тимчасово на період увільнення основного працівника ОСОБА_2 на період його мобілізації, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 29.04.2016 №34-о);
29. Запис №30 від 11.04.2017 — переведена на посаду головного державного інспектора Демидівського відділення у зв`язку зі змінами організаційної структури та штатного розпису (наказ від 11.04.2017 №9-о);
30. Запис №31 від 01.11.2018 — звільнена із займаної посади в порядку переведення до Головного управління ДФС у Рівненській області відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 31.10.2018 №15-о);
31. Запис №32 від 02.11.2018 — призначена на посаду старшого державного інспектора відділу моніторингу доходів та обліково-звітних систем Дубенського управління в порядку переведення з Дубенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ від 01.11.2018 №136-о);
32. Запис №33 від 21.08.2019 — звільнена із займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управлінні ДПС у Рівненській області, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу" та п. 5 ст. 36 КЗпП України (наказ від 20.08.2019 №132-о);
33. Запис №34 від 22.08.2019 — призначена на посаду старшого державного інспектора сектору моніторингу доходів та обліку платежів Дубенського управління в порядку переведення з Головного управління ДФС у Рівненській області (наказ від 21.08.2019 №7-о);
34. Запис №35 від 22.08.2019 — присвоєно 7 ранг державного службовця (наказ від 21.08.2019 №7-о);
35. Запис №36 від 02.01.2020 — переведена на посаду старшого державного інспектора відділу податкового моніторингу Дубенського управління (наказ від 02.01.2020 №2-о);
36. Запис №37 від 04.09.2020 — переведена на посаду старшого державного інспектора відділу обліку платників та зведеної звітності управління електронних сервісів (наказ від 04.09.2020 №112-о);
37. Запис №38 від 21.12.2020 — звільнена з займаної посади у порядку переведення до Головного управління ДПС у Рівненській області згідно п. 2 ч. 1 ст. 41 Закону України "Про державну службу" (наказ від 17.12.2020 №163-о);
38. Запис №39 від 22.12.2020 — призначена на посаду старшого державного інспектора відділу обліку платежів та зведеної звітності управління електронних сервісів у порядку переведення з Головного управління ДПС у Рівненській області (наказ від 21.12.2020 №4-о);
39. Запис №40 від 01.08.2022 — переведена на посаду старшого державного інспектора відділу обліку платників та зведеної звітності управління економічного аналізу (наказ від 29.07.2022 №94-о);
40. Запис №41 від 23.08.2022 — присвоєно 6 ранг державного службовця (наказ від 22.08.2022 №121-о);
41. Запис №42 від 11.12.2024 — переведена на посаду старшого державного інспектора Дубенського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління оподаткування фізичних осіб, за строковим призначенням, на період заміщення тимчасово відсутнього державного службовця (наказ від 09.12.2024 №215-о);
42. Запис №43 від 31.12.2025 — припинена державна служба та звільнена з займаної посади у зв`язку із виходом на пенсію, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 83 Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» (наказ від 11.12.2025 №250-о).
Суд наголошує, що загальновідомим є факт, що до повноважень вказаних вище державних установ, у яких позивач працювала з 19.01.1996 по 31.12.2025, відносилась діяльність у сфері правового регламентування та організації справляння податків і податкових платежів.
Відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року №229, обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.
Суд також встановив, що позивачем до заяви про переведення її на пенсію державного службовця долучено відповідачу довідку її роботодавця – Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.01.2026 №6/17-00-11-31, відповідно до змісту якої, загальний стаж роботи на посаді державного службовця ОСОБА_1 станом на 31.12.2025 складає 29 років 11 місяців 07 днів, включаючи період роботи з 19.01.1996 по 31.12.2025 на різних посадах в податкових органах, на яких було покладено обов`язок у сфері правового регламентування та організації справляння податків і податкових платежів та весь період роботи на яких не зарахований відповідачем до спеціального стажу – державного службовця.
Пунктом 8 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом (до 01.05.2016) обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Відповідно до ч.18 ст. 37 Закону №3723-ХІІ період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII (далі - Закон №509-XII).
Згідно із частиною п`ятою статті 15 Закону №509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом №3723-XII.
Частиною сьомою статті 15 Закону №509-XII визначено, що посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації. Порядок атестації визначається центральним органом державної податкової служби.
Відповідно до частини восьмої статті 15 Закону №509-XII посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання: 
- головний державний радник податкової служби; 
- державний радник податкової служби I рангу, державний радник податкової служби II рангу, державний радник податкової служби III рангу; 
- радник податкової служби I рангу, радник податкової служби II рангу, радник податкової служби III рангу;
- інспектор податкової служби I рангу, інспектор податкової служби II рангу, інспектор податкової служби III рангу.
Частиною четвертою статті 15 Закону №509-XII передбачено, що службові особи державних податкових інспекцій не мають права займатися підприємницькою діяльністю, а також працювати за сумісництвом на підприємствах, в установах і організаціях (крім наукової та викладацької діяльності).
З наведеного вбачається, що даною нормою встановлювались умови, за яких особи не можуть бути службовцями податкових органів, які кореспондуються з вимогами статті 12 Закону №3723-XII щодо обмежень, пов`язаних із прийняттям на державну службу та її проходженням.
Згідно із п.9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (надалі - Порядок №839) посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2016 №306 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.
Аналіз вищенаведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що посадові особи контролюючих органів, зокрема податкового органу, віднесені до державних службовців за певними особливостями, тобто з присвоєнням спеціальних звань, які відповідають певним категоріям та рангам державних службовців.
Таким чином, спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби – прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Порядком №306.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2002 №945 «Про спеціальні звання посадових осіб податкових органів» затверджено як положення про спеціальні звання посадових осіб податкових органів, так і порядок присвоєння спеціальних звань посадовим особам податкових органів.
Додатком до вказаної постанови затверджено перелік категорій посад у податкових органах та спеціальних звань за такими посадами, відповідно до якого кожні із спеціальних звань у податковому органі прирівнюються до категорій посад державної служби.
Додатком 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2016 р. №306 затверджено співвідношення між рангами державних службовців і спеціальними званнями посадових осіб податкових органів.
Відтак, суд встановив, що як законодавцем, так і Урядом врегульовано, що спеціальні звання працівників податкових органів чітко відповідають категоріям посад державної служби.
Приписами абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Kабінету Mіністрів України від 03.05.1994 №283 (далі – Порядок №283) також передбачалось, що до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.
Таким чином, з аналізу вказаних вище положень вбачається, що як Законом №889-VIII, так і нормами чинних в період до його прийняття Законів №3723-XII, №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Тому, як Законом №889-VIII від 10.12.2015, так і нормами чинних до нього Закону №3723-XII і Закону №509-ХІІ та Порядку №283 передбачалось зарахування до стажу державної служби роботи (служби) на посадах керівних працівників і спеціалістів в органах державної податкової служби та її територіальних органів.
Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08.10.2013 (справа №21-275а13) аналіз положень статті 37 Закону України №3723-XII, Закону України №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України №3723-ХІІ.
Пунктом 342.4 ст.342 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу» (п.342.5 ст.342 ПК України).
Відповідно до п.342.6 ст.342 ПК України правовий статус посадових осіб контролюючих органів, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Кодексом та Митним кодексом України, а в частині, що не регулюється ними, - Законом України «Про державну службу» та іншими законами.
Як визначено приписами абз.1, 2 п. 344.1 ст. 344 ПК України, пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". Період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєнні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним законом.
Як зазначалось судом, записами трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що позивачу було присвоєно: з 19.01.1996 – персональне звання – інспектор податкової служби І рангу (наказ від 19.01.1996 №8); з 04.07.2013 – присвоєно 13 ранг державного службовця (наказ від 04.07.2013 №2-о); з 31.12.2013 – спеціальне звання – інспектор податкової та митної справи І рангу (наказ від 31.12.2013 №22-о); з 22.08.2019 – присвоєно 7 ранг державного службовця (наказ від 21.08.2019 №7-о); з 23.08.2022 –присвоєно 6 ранг державного службовця (наказ від 22.08.2022 №121-о).
Відтак, посадові особи державних податкових органів, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах підлягає зараховуванню до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону №3723-XII.
Така позиція суду викладена у постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2013 року у справі №21-340а13, а також, у постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі №591/6970/16-а, від 13 грудня 2018 року у справі №539/1855/17, які відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом у даній справі.
Отже, як встановлено судом, стаж роботи позивача на посадах державної служби станом на 01.05.2016 склав понад 20 років, а на дату звільнення з державної служби -- понад 29 років, що передбачало наявність у ОСОБА_1 права на перехід з пенсії за віком на пенсію державного службовця.
Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин, на дату подання заяви про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію державного службовця позивач: досягла 60 років, спеціальний стаж державної служби станом на 01.05.2016 складав понад 20 років та станом на дату подання заяви – понад 29 років, звільнилась із посади державного службовця перед виходом на пенсію, а тому набула право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.
Зазначене дає суду підстави для висновку, що оскаржене рішення відповідача від 14.01.2026 №172150002650 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII суперечить положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню.
Також суд зазначає, що при переведенні позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» слід враховувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 07.01.2026 №2/17-00-10-02-06 та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 07.01.2026 №3/17-00-10-02-06, оскільки згадані довідки є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.01.2026 №172150002650 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 у спосіб переведення її на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII починаючи з 07.01.2026, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в податкових органах з 19.01.1996 по 31.12.2025, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.01.2026 №2/17-00-10-02-06, від 07.01.2026 №3/17-00-10-02-06, та виплативши заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.
Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.
Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити.
За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 14.01.2026 №172150002650 про відмову у переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII починаючи з 07.01.2026, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в податкових органах з 19.01.1996 по 31.12.2025, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках Головного управління ДПС у Рівненській області від 07.01.2026 №2/17-00-10-02-06, від 07.01.2026 №3/17-00-10-02-06, та виплативши заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1064,96 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 18 вересня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 ) 
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, буд. 10,м. Фастів,Фастівський р-н, Київська обл.,08500, ЄДРПОУ/РНОКПП 22933548) 

Суддя       Н.В. Друзенко