РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 570/5932/25 
08 липня 2026 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області  в складі:
головуючий суддя Цвіркун О. С. 
з участю секретаря Янчук О.А. 
представника відповідача - адвоката Хіноцької О.І. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЕРША" до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації, 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь частину страхового відшкодування в сумі 227290,03 грн. та судові витрати.
В обґрунтування позову зазначає, що 27.03.2025 в м.Костопіль Рівненської області сталася дорожньо- транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено транспортний MERCEDES-BENZ E VITO, д.н.з. НОМЕР_1 . Вказує, що на момент скоєння ДТП вказаний транспортний засіб був застрахований в ПрАТ «СК «Перша» згідно Договору страхування №06-56.18.25.00003 від 27 лютого 2025 р. Постановою Костопільського районного суду Рівненської області №564/1675/25 від 06.05.2025 року водія автомобіля ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні даної ДТП. Вказує, що на підставі заяви про виплату та страхового акту здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 385790,03 грн. Також вказує, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА", у зв`язку з чим остання сплатила на користь ПрАТ «СК «Перша» страхове відшкодування в розмірі 158500 грн., а тому просить стягнути з відповідача невідшкодовані кошти в сумі 227290,03 (385790,03 грн. – 158500 грн.)
04.02.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву згідно якого у задоволенні позову просить відмовити.
В обґрунтування відзиву зазначає, що у оцінювача ОСОБА_2 на момент огляду була відсутня правова підстава для огляду транспортного засобу Mercedes-benz Е vito, номерний знак НОМЕР_3 , оскільки заява від ТОВ «СОС Сервіс Україна» про проведення експертного автотоварознавчого дослідження КТЗ надійшла - 04.04.2025, а тому звіт №1 є недопустимим доказом. Зазначає, що у звіті №1 відсутня інформація щодо показання одометра і до позовної заяви не долучено жодного договору щодо оцінки майна. Зазначає, що по договору укладеного між ТОВ «СОС Сервіс Україна» та ФОП ОСОБА_2 , останній здійснював лише консультаційну діяльність, а не практичну діяльність з оцінки майна, а тому останній не здійснював оцінку майна в розумінні ст. 3, 7 Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, а тому, такий звіт є неналежним доказом в розумінні Закону України “Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”. Також звертає увагу суду, що при аналізі Звітів №1 та №2 виявлені видимі математичні помилки, які не потребують спеціальних знань та які суттєво впливають на мету так званої “оцінки” вищезазначених звітів.
17.02.2026 від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якому останній зазначив, що твердження представника відповідача про те, що ФОП ОСОБА_2 нібито не здійснював особистого огляду транспортного засобу, є безпідставним, надуманим, оскільки заява на проведення огляду транспортного засобу була отримана 27.03.2025 року, тобто ще до дати фактичного огляду (01.04.2025 року), заява на проведення оцінки була отримана 04.04.2025 року, що жодним чином не спростовує факт попереднього проведення технічного огляду, оскільки: технічний огляд є первинною фактичною дією з фіксації пошкоджень; оцінка є наступним етапом аналітичної обробки отриманих даних. Методика не встановлює обов`язку, щоб заява про проведення саме оцінки передувала фізичному огляду. Звіт №1 прямо містить посилання на протокол огляду від 01.04.2025 року; фототаблиці; зазначення місця та присутніх осіб. Також зазначає, що коефіцієнт фізичного зносу було визначено щодо відповідного колісного транспортного засобу (КТЗ) на підставі офіційних нормативно-довідкових джерел, зокрема з використанням даних, що містяться у бюлетені № 139, який застосовується експертами при проведенні автотоварознавчих досліджень та визначенні вартості відновлювального ремонту. Зазначає, що спроба представника відповідача здійснити альтернативний розрахунок без спеціальної кваліфікації є припущенням, а не належним доказом, і не може бути покладена судом в основу рішення.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив просив суд проводити розгляд справи за його відсутності та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.
Суд заслухавши пояснення сторін, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 27.03.2025 о 15 год. 05 хв. на автодорозі Городище – Рівне – Староконстянтинів 125 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 210700-20 д.н.з. НОМЕР_2 , та під час зустрічного роз`їзду з автомобілем марки Mercedes-Benz F Vito, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_3 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, через що здійснив виїзд на зустрічну смугу, що призвело до зіткнення. 
Встановлено, що постановою Костопільського районного суду Рівненської області №564/1675/25 від 06.05.2025 відповідача було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.
З звіту №134А3 про оцінку автомобіля Mercedes-benz E Vito реєстраційний номер НОМЕР_4 від 10.04.2025, встановлено, що ринкова вартість в пошкодженому стані автомобіля Mercedes-benz E Vito реєстраційний номер НОМЕР_4 станом на момент ДТП складає 238359,97 грн. (а.с.22-26).
З звіту №134А про оцінку автомобіля Mercedes-benz E Vito реєстраційний номер НОМЕР_4 від 08.04.2025, встановлено, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Mercedes-benz E Vito реєстраційний номер НОМЕР_4 в результаті ДТП його пошкодження при ДТП складає (без ПДВ) 487704,14 грн., а вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті його пошкодження при ДТП, складає (з ПДВ на запасні частини та матеріали) 558056,50 грн. (а.с.29-35).
Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, автомобіль Mercedes-benz E Vito реєстраційний номер НОМЕР_4 був застрахований в ПрАТ «СК «Перша» згідно Договору страхування №06-56.18.25.00003 від 27 лютого 2025 р. (а.с.12-21).
Встановлено, що позивач на підставі заяви про виплату та страхового акту здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому у розмірі 385790,03 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с.7, 52).
Судом встановлено, що на момент скоєння зазначеної ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА", поліс №226002310.
Встановлено, що позивач звернувся до ПАТ НАСК "Оранта" з претензією щодо суми виплаченого страхового відшкодування, внаслідок чого ПАТ НАСК "Оранта" сплатила на користь позивача ПрАТ «СК «Перша» страхове відшкодування в розмірі 158500 (в межах ліміту відповідальності з урахуванням франшизи) грн. (а.с.55).
Таким чином, судом встановлено, що невідшкодованими лишилися кошти у розмірі: 227290,03 грн. (385790,03 грн. – 158500,00грн.).
У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.980 ЦК України, предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.
Згідно ст.999 ЦК України, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).
Відповідно до ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасниками ринку обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, потерпілі особи (їхні законні представники, спадкоємці, правонаступники), інші особи, які відповідно до цього Закону мають право на отримання страхової виплати, страховики, надавачі супровідних послуг на ринку страхування, МТСБУ. Страхувальники, які є фізичними особами, інші фізичні особи, цивільно-правова відповідальність яких застрахована, фізичні особи, які відповідно до цього Закону мають право на отримання страхової виплати, є споживачами у значенні, наведеному в Законі України "Про страхування".
Статтею 4 вказаного закону перебачено, що предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом. Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб. (ст.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про страхування» страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства. 
Відповідно до ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. 
Ст.993 ЦК України, до страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки. 
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. ч. 2,3 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.2 ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Оскільки, відповідача було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди, позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому в сумі 385790,03 грн., а страхова компанія відповідача виплатила страхове відшкодування позивачу в розмірі ліміту відповідальності відповідача за мінусом франшизи в сумі 158500 грн., то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення залишок невідшкодованого страхового відшкодування, а тому позовна заява підлягає до задоволення в повному обсязі.
Що стосується заперечень представника відповідача наведених у відзиві на позову заяву, то суд їх до уваги не приймає.
Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст.77 ЦПК України).
Так, як вбачається з матеріалів справи, заява на проведення огляду транспортного засобу була отримана 27.03.2025 року, тобто ще до дати фактичного огляду (01.04.2025 року). Таким чином, на момент проведення огляду у виконавця (оцінювача) вже існувала правова підстава для здійснення відповідних дій.
Окрім того, отримання заяви на проведення оцінки 04.04.2025 року, жодним чином не спростовує факт попереднього проведення технічного огляду, оскільки: технічний огляд є первинною фактичною дією з фіксації пошкоджень; оцінка є наступним етапом аналітичної обробки отриманих даних; методика не встановлює обов`язку, щоб заява про проведення саме оцінки передувала фізичному огляду.
Також суд звертає увагу, що Звіт №134А прямо містить посилання на: протокол огляду від 01.04.2025 року; фототаблиці; зазначення місця та присутніх осіб.
Таким чином, вказані обставини підтверджують фактичне проведення огляду оціювачем ОСОБА_2 транспортного засобу MERCEDES-BENZ E VITO, д.н.з. НОМЕР_1 .
При цьому суд звертає увагу, що в силу ст.81 ЦПК України, сторона відповідача не надала суду жодного доказу, який би спростовував факт фізичної присутності оцінювача під час огляду.
Посилання представника відповідача на неправильні арифметичні розрахунки у звітах, не заслуговують на увагу, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями у сфері автотоварознавчих досліджень, визначення фізичного зносу, застосування довідників ІОЦ СЕУ та використання формул, передбачених Методикою. 
Самостійне перерахування представником відповідача вартості ремонту або коефіцієнта зносу без спеціальної кваліфікації є припущенням, а не належним доказом, і в силу ч.6 ст.81 ЦПК України, не може бути покладено судом в основу рішення.
Всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України, сторона відповідача належними та допустимими доказами звіту №134АЗ від 10.04.2025 та звіту №134А від 08.04.2025 не спростовувала.
Таким чином, оскільки зазначені звіти містять відомості щодо вартості (оцінки) спірного автомобіля, складені ФОП ОСОБА_2 , який володіє відповідними спеціальними знаннями, то суд приходить до висновку, що такі звіти відповідають ознакам письмового доказу у розумінні статті 95 ЦПК України.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення 2422,40 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 274 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у порядку суброгації – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»» 227290 (двісті двадцять сім тисяч двісті дев`яносто) грн. 03 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»» 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша»», м.Київ, вул.Фізкультури 30, код ЄДРПОУ 31681672.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повне судове рішення складено 13.07.2026. 

Суддя	О. С. Цвіркун